КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року справа №320/2540/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "ГАЛУА ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "ГАЛУА ІНВЕСТ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві з вимогами визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №77385070802 від 06.12.2023 у частині нарахування штрафних санкцій за неподання звітності про підзвітні рахунки (FATCA) за 2021-2022 роки у загальному розмірі 1250000,00 грн.
Ухвалою суду від 24.01.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 250 000,00 грн, у зв`язку з не поданням звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2021 - 2022 роки з огляду на те, що позивач не є фінансовим агентом та не зобов`язаний виконувати обов`язки фінансових агентів щодо подання звітів про підзвітні рахунки.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги ТОВ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "ГАЛУА ІНВЕСТ" в порушення підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69, пункту 118.4 статті 118 Податкового кодексу України позивачем не було подано звіти про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2017 - 2022 роки. Відповідач стверджує, що позивач не відноситься до категорії непідзвітних фінансових установ, оскільки зареєстроване в реєстрі Служби внутрішніх доходів США за кодом GIIN:WP3MC4.99999.SL.804. При цьому, здійснивши відповідні реєстраційні дії, позивач визначив себе підзвітною фінансовою установою, у зв`язку з чим, на думку контролюючого органу, висновки акта перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є правомірними.
У поданій до суду відповіді на відзив позивач вказав, що отримання фінансовою установою коду GIIN не свідчить про безумовне віднесення такої установи до категорії "підзвітних установ", а може містити також виключення або презумпції щодо інвестиційних суб`єктів господарювання. Окрім того, позивачем наголошено на відсутності належних та допустимих доказів щодо самостійного присвоєння коду GIIN.
Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Галуа Інвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2022 та іншого законодавства за відповідний період.
За результатами перевірки складено акт від 15.11.2023 №74830/Ж5/26-15-07-08-02/35000863, яким зафіксовано порушення:
- пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 4866,00 грн, у тому числі за 2017 рік на суму 2 433 грн. та за 2018 рік на суму 2 433,00 грн;
- ?пп. 68.9.3 п. 68.9 ст. 68, п. 118.-1 ст. 118 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), не подання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2017 рік, за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік та за 2022 рік;
- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів ТОВ «КУА «ГАЛУА ІНВЕСТ» не подано (подано з порушенням встановленого терміну) повідомлення про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані оподаткування або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП.
Податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.12.2023 №77385070802, яким у тому числі, нараховано штрафних санкцій за неподання звітності про підзвітні рахунки (FATCA) за 2021-2022 роки у загальному розмірі 1250000,00 грн.
Не погоджуючись із винесеним рішенням ТОВ «Галуа Інвест» у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за неподання звітності про підзвітні рахунки (FATCA) за 2021-2022 роки, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 58.1. ст. 58 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов?язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток або від?ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов?язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього
Кодексу; наявності помилок при визначенні обов?язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
Згідно до п. 58.1.1. ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення містить:
1) суму та підставу для визначення (нарахування/ зменшення) грошового зобов?язання та/або податкового зобов?язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток або від?ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов?язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;
2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом);
3) граничні строки сплати грошового зобов?язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;
4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;
5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов?язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
У відповідності до п. 58.2. ст. 58 ПК України, форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач протиправно помістив в одне податкове повідомлення-рішення два різні види санкцій і не вказав підстави накладення на позивача штрафу в порядку п. 63.3 ст. 63, п.117.1 ст. 117 Податкового кодексу України.
З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.12.2023 №77385070802 містить один вид санкцій, а саме, штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог норм іншого законодавства, про що зазначено, зокрема, й в Акті перевірки.
Разом із цим, у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до спірного рішення міститься посилання на підстави накладення штрафу, що відповідає вимогам чинного податкового законодавства.
Водночас, надаючи правову оцінку суті встановленого порушення, суд звертає увагу на наступне.
Законом України від 29 жовтня 2019 року №229-IX «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)» ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), вчинену 7 лютого 2017 року в м. Києві. Дана угода набрала чинності для України 18 листопада 2019 року.
Відповідно до частини 1 Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), у контексті цієї Угоди та будь-яких додатків до неї ("Угода") зазначені нижче терміни мають такі значення:
g) термін "фінансова установа" означає установу закритого типу, депозитарну установу, інвестиційну компанію чи визначену страхову компанію;
j) термін "інвестиційна компанія" означає будь-який суб`єкт господарювання, який здійснює в якості бізнесу (або яким управляє суб`єкт господарювання, що здійснює в якості бізнесу) один чи більше зазначених нижче видів діяльності або операцій для чи від імені замовника:
(1) торгівля цінними паперами грошового ринку (чеки, векселі, депозитні сертифікати, вторинні цінні папери тощо); іноземною валютою; цінними паперами за курсом обміну, відсотковою ставкою та індексом; обіговими цінними паперами; або товарними ф`ючерсами;
(2) індивідуальне чи колективне управління портфелем цінних паперів; або
(3) будь-який інший вид інвестування, адміністрування чи управління коштами або грошима від імені інших осіб.
l) термін "фінансова установа України" означає (i) будь-яку фінансову установу, що організована відповідно до законодавства України, але за винятком будь-якого філіалу такої фінансової установи, що розташований за межами України, а також (ii) будь-який філіал фінансової установи, що не організована відповідно до законодавства України, якщо такий філіал розташований в Україні;
n) термін "звітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України, яка не є непідзвітною фінансовою установою України;
o) термін "непідзвітна фінансова установа України" означає будь-яку фінансову установу України чи інший суб`єкт господарювання, який є резидентом України, що описаний в Додатку II як непідзвітна фінансова установа України чи в інший спосіб класифікується як іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, або ж як фактичний власник, звільнений від виконання вимог згідно з відповідними постановами Міністерства фінансів США, що набирає чинності з дати підписання цієї Угоди;
p) термін "фінансова установа, яка не бере участь" означає іноземну фінансову установу, яка не бере участь, у тому розумінні, як це визначено таким терміном у відповідних постановах Міністерства фінансів США, але не включає фінансову установу України або фінансову установу іншої партнерської юрисдикції, крім фінансової установи, яка вважається фінансовою установою, що не бере участь, відповідно до підпункту 2(b) статті 5 цієї Угоди або згідно з відповідним положенням угоди, укладеної між Сполученими Штатами та партнерською юрисдикцією;
q) термін "фінансовий рахунок" означає рахунок, що знаходиться на обслуговуванні у фінансовій установі, а саме:
(1) у випадку суб`єкта господарювання, що є виключно фінансовою установою, оскільки такий суб`єкт господарювання є інвестиційною компанією, будь-яку участь в капіталі чи у борзі (крім таких інструментів, що перебувають у постійному обігу на сформованому ринку цінних паперів) фінансової установи;
(2) у випадку фінансової установи, не описаної в підпункті 1(q)(1) цієї статті, будь-яку участь у капіталі чи у борзі фінансової установи (крім інструментів, що перебувають у постійному обігу на сформованому ринку цінних паперів), якщо (i) розмір боргового відсотку чи участі в капіталі визначається опосередковано чи безпосередньо, переважно, виходячи з активів, які дають підставу для платежів, що підлягають утриманню з американського джерела; а також якщо (ii) група інструментів була сформована з метою уникнення звітування відповідно до цієї Угоди; а також
(3) Будь-який договір страхування з викупною сумою або договір ануїтету, що укладений з або обслуговується фінансовою установою, інший ніж договір страхування, що не пов`язаний з результатами інвестиційної діяльності, договір негайного довічного ануїтету, що не може бути переданий іншій особі, який укладено з фізичною особою та за яким здійснюються пенсійні виплати або виплати з непрацездатності/інвалідності, передбачені рахунком/договором, виключеним з визначення фінансового рахунку в Додатку II;
Незважаючи на зазначене вище, термін "фінансовий рахунок" не включає будь-який рахунок, що виключено із визначення фінансового рахунку в Додатку II. Для цілей цієї Угоди, інструменти розглядаються як "такі, що перебувають у постійному обігу", якщо здійснюється значний обсяг торгівлі стосовно цих процентів на постійній основі, та "сформований ринок цінних паперів" означає біржу, яка є офіційно визнаною та перевіряється державним органом, та в якій розташовано ринок та здійснюється торгівля акцій значної річної вартості. Для цілей цього пункту 1(q), інструмент у фінансовій установі не розглядається як "такий, що перебуває у постійному обігу" та відноситься до фінансових рахунків, якщо власник проценту (за виключенням випадків, коли фінансова установа виступає як посередник) зареєстрований у такій фінансовій установі. Попереднє речення не застосовується до інструментів, вперше зареєстрованих у такій фінансовій установі 1 липня 2014 року чи пізніше, від фінансової установи не вимагається застосування попереднього речення до 1 січня 2016 року;
За приписами статті 4 Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), кожна звітна фінансова установа України вважається такою, що виконує положення розділу 1471 Податкового кодексу США і на яку не поширюється положення про утримання, відповідно до нього, якщо Україна виконує свої зобов`язання відповідно до статей 2 і 3 цієї Угоди стосовно такої звітної фінансової установи України, і звітна фінансова установа України:
a) ідентифікує американські підзвітні рахунки та щорічно доповідає компетентному органу України інформацію, яку вимагається надавати згідно з пунктом 2 статті 2 цієї Угоди в часові межі та спосіб, описані в статті 3 цієї Угоди;
b) окремо для 2015 року і 2016 року щорічно повідомляє компетентному органу України назву кожної фінансової установи, яка не бере участь, якій було виконано виплати, та сукупну суму таких виплат;
c) виконує реєстраційні вимоги СВД FATCA, викладені на офіційному сайті;
d) за умови, що звітна фінансова установа України виступає в якості (i) кваліфікованого посередника (в контексті розділу 1441 Податкового кодексу США), що вирішила взяти на себе зобов`язання першочергового утримання відповідно до розділу 3 частини A Податкового кодексу США; (ii) іноземного товариства, що вирішило діяти в якості іноземного товариства, яке здійснює утримання, (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США); чи (iii) іноземного трасту, що вирішив діяти в якості іноземного трасту, який здійснює утримання (в контексті як розділу 1441, так і розділу 1471 Податкового кодексу США), утримує 30 відсотків з будь-якого платежу, який підлягає утриманню з американського джерела, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь; та
e) у випадку звітної фінансової установи України, що не описана в підпункті 1(d) цієї статті, і яка виконує платіж, який підлягає утриманню з американського джерела, чи виступає в якості посередника стосовно такого платежу, будь-якій фінансовій установі, що не бере участь, звітна фінансова установа України надає будь-якому безпосередньому виконавцю такого платежу, що підлягає утриманню з американського джерела, інформацію, яка необхідна для здійснення утримання та звітування, що виникає у зв`язку з таким платежем.
Незважаючи на зазначене вище, на звітну фінансову установу України, стосовно якої не виконуються умови пункту 1, не поширюється положення про утримання відповідно до розділу 1471 Податкового кодексу США, окрім випадків, коли така звітна фінансова установа України розглядається СВД в якості фінансової установи, яка не бере участь, відповідно до підпункту 2(b) статті 5 цієї Угоди.
Визначення чи є фінансова установа фінансовою установою, яка не бере участі, платежі якої повинні бути включені до агрегованої звітності відповідно до підпункту 1(b) статті 4 Угоди:
a) Відповідно до підпункту D(3)(b) цього розділу звітна фінансова установа України може визначити, що власником рахунку є фінансова установа України або інша фінансова установа партнерської юрисдикції, якщо звітна фінансова установа України обґрунтовано встановить, що власник рахунку має такий статус на основі глобального посередницького ідентифікаційного номеру власника рахунку по опублікованому СВД списку іноземних фінансових установ або іншої інформації, яка є у широкому доступі або в розпорядженні звітної фінансової установи України. В залежності від ситуації. У такому випадку, ніякої подальшої перевірки, виявлення або звітування щодо рахунку робити непотрібно.
b) Якщо власником рахунку є фінансова установа України або інша фінансова установа партнерської юрисдикції, яка розглядається IRS, як фінансова установа, яка бере участі, то такий рахунок не є підзвітним американським рахунком, але платежі цьому власнику рахунку повинні відображатись у звіті, як викладено у підпункті 1(b) статті 4 Угоди.
c) Якщо власник рахунку не є фінансовою установою України або іншою фінансовою установою партнерської юрисдикції, то звітна фінансова установа України повинна розглядати цього власника рахунку фінансовою установою, яка не бере участь, платежі якій повинні відображатись у звіті, як здійснені, відповідно до підпункту 1(b) статті 4 Угоди, якщо звітна фінансова установа України:
(1) Отримала самостійне свідоцтво (яке може бути у вигляді форми IRS W-8 або подібної узгодженої форми) від власника рахунку, який сертифіковано як іноземну фінансову установу, яка вважається такою, що виконує вимоги, або як фактичного власника, звільненого від виконання вимог, як вони визначені у відповідних правилах Міністерства фінансів США; або
(2) Якщо іноземна фінансова установа, що бере участь, або зареєстрована іноземна фінансова установа, яка вважається такою, що виконує вимоги, підтвердила глобальний посередницький ідентифікаційний номер власника рахунку у оприлюдненому СВД переліку іноземних фінансових установ.
Законом України від 03 грудня 2019 року №323-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з ратифікацією Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків (FATCA)" були внесені наступні зміни до підпунктів 14.1.146-1, 14.1.257-1 і 14.1.258-1Податкового кодексу України:
14.1.257-1. фінансовий агент - банк або небанківська фінансова установа, які відповідно до вимог цього Кодексу та інших актів законодавства зобов`язані подавати звіт про підзвітні рахунки центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та нести відповідальність за порушення покладених на них обов`язків у порядку, встановленому законодавством. Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених статтею 21 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів. Не є фінансовими агентами особи, звільнені від надання інформації про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA), а також іншого міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеного на його підставі міжвідомчого договору";
"14.1.258-1. фінансовий рахунок - рахунок, відкритий фінансовим агентом, або договір, укладений фінансовим агентом. Для цілей цього Кодексу до фінансових рахунків включаються банківські рахунки, рахунки у цінних паперах, інші види рахунків, договори, які відповідають критеріям, визначеним міжнародним договором, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеним на його підставі міжвідомчим договором".
Статтю 69 1 Податкового кодексу України доповнено пунктом 69.8.3. наступного змісту: фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 вересня, подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звіт про підзвітні рахунки; звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо міжнародним договором, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеним на його підставі міжвідомчим договором не встановлені інші правила; форма звіту про підзвітні рахунки, порядок її заповнення і подання фінансовими агентами до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Статтю 69 1 Податкового кодексу України доповнено пунктом 69.8.6. наступного змісту: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює збір інформації від фінансових агентів, зберігання такої інформації в електронній базі підзвітних рахунків та передачу відомостей компетентному органу іноземної держави чи фінансовому агенту, від якого вона була отримана. Забороняється надання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, інформації щодо підзвітних рахунків іншим особам, у тому числі судам, правоохоронним чи іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, юридичним та фізичним особам (у тому числі тим, про яких надана інформація у звіті про підзвітні рахунки)".
Статтю 118 Податкового кодексу України доповнено пунктом 118.4 такого змісту:
"118.4. Неподання, подання з порушенням встановленого строку, подання не в повному обсязі або з недостовірними відомостями, або з помилками фінансовими агентами звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог пункту 69.8 статті 69 цього Кодексу –
тягнуть за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки.
Передбачений цим пунктом штраф не застосовується у разі, якщо недостовірні відомості або помилки у звіті про підзвітні рахунки виникли з незалежних від фінансового агента причин та/або у зв`язку з поданням власником фінансового рахунка недостовірної інформації, за умови що фінансовий агент:
вживав обґрунтованих та належних у відповідних умовах (обставинах) заходів для проведення перевірки статусу податкового резидентства власників фінансових рахунків та кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) таких власників фінансових рахунків;
своєчасно, у строк, встановлений пунктом 69.8 статті 69 цього Кодексу, повідомив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про подання власником фінансового рахунка недостовірних даних".
Законом України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме підпункт 14.1.146-1 викладено в такій редакції: 
"14.1.146-1. підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміна "американський підзвітний рахунок" відповідно до Угоди FATCA та/або визначається як підзвітний рахунок відповідно до правил Загального стандарту звітності CRS для цілей Багатосторонньої угоди CRS"; 
доповнено підпунктом 14.1.172-2 такого змісту: "14.1.172-2. Угода FATCA - Угода між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил і застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA)";
підпункти 14.1.257-1 і 14.1.258-1 викладено в такій редакції:
"14.1.257-1. фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.
Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.
Для цілей виконання вимог Угоди FATCA не є фінансовими агентами особи, визначені в Додатку II до Угоди FATCA.
Для цілей Багатосторонньої угоди CRS особи, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів (є підзвітними фінансовими установами), визначаються відповідно до правил зазначеної Угоди, Загального стандарту звітності CRS та нормативно-правових актів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для реалізації Багатосторонньої угоди CRS";
Розділ I Податкового кодексу України доповнено статтею 39-3 такого змісту:
39-3.4. Подання звіту про підзвітні рахунки
39-3.4.1. Фінансові агенти зобов`язані щороку, до 1 липня, подавати до контролюючого органу звіт про підзвітні рахунки.
39-3.4.2. Звітним періодом вважається попередній календарний рік, якщо Угодою FATCA або Багатосторонньою угодою CRS відповідно не встановлено інші правила.
39-3.4.3. У звіті про підзвітні рахунки, що подається для цілей виконання вимог Угоди FATCA або Багатосторонньої угоди CRS, фінансовий агент надає інформацію про всі підзвітні рахунки за звітний період в обсязі, визначеному Угодою FATCA або розділом I Загального стандарту звітності CRS.
39-3.4.4. Звіт про підзвітні рахунки подається виключно в електронній формі. Форма звіту про підзвітні рахунки, формат (стандарт) його заповнення та подання фінансовими агентами до контролюючого органу встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
39-3.4.5. Контролюючий орган здійснює збір інформації від фінансових агентів, зберігання, захист такої інформації та передачу відомостей до компетентного органу іноземної юрисдикції чи фінансовому агенту, від якого вона була отримана (у разі необхідності виправлення або уточнення інформації щодо фінансового рахунку, який веде такий фінансовий агент). Забороняється надання контролюючим органом інформації щодо підзвітних рахунків (у тому числі отриманої від компетентних органів іноземних держав) іншим особам, у тому числі правоохоронним чи іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, юридичним та фізичним особам (у тому числі тим, про яких надано інформацію у звіті про підзвітні рахунки), крім випадків надання такої інформації відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
39-3.6.4. Контролюючий орган зобов`язаний надати інформацію про порушення фінансовим агентом вимог цієї статті, що також може свідчити про існування ризику невиконання таким фінансовим агентом вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо фінансових агентів, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких вони здійснюють.
39-3.7.5. Якщо за результатами камеральної перевірки контролюючий орган виявляє неподання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки у встановлений строк або несвоєчасне подання звіту, або неподання чи несвоєчасне подання виправленого звіту або відповіді на запит (повідомлення), надісланий контролюючим органом за правилами цієї статті, контролюючий орган складає акт, у якому викладається опис обставин вчиненого правопорушення, встановленого під час камеральної перевірки. Результати камеральної перевірки оформлюються у порядку, встановленому статтею 86 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
39-3.10. Звіт про підзвітні рахунки не є податковою декларацією фінансового агента або її частиною та не прирівнюється до податкової звітності фінансового агента чи власника рахунку та/або його контролюючої особи. Норми цієї статті є спеціальними щодо інших норм цього Кодексу в частині визначення правил підготовки, подання та перевірки звітів про підзвітні рахунки. Штрафні (фінансові) санкції, передбачені цим Кодексом за порушення вимог зберігання первинних документів, ведення та подання податкової звітності, не застосовуються за порушення вимог цієї статті.
39-3.11.5. Звіт про підзвітні рахунки подається щодо кожного інституту спільного інвестування окремо. Компанія з управління активами несе встановлену цим Кодексом відповідальність за подання звіту про підзвітні рахунки щодо кожного корпоративного та/або пайового інвестиційного фонду, активами якого вона управляє. 
Підпункт 102.2.2 пункту 102.2 статті 102 1Податкового кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту:
"Контролюючий орган має право проводити перевірку з питань дотримання вимог статті 39-3 цього Кодексу фінансовими агентами та власниками рахунків та визначати суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) у випадках та розмірах, визначених цим Кодексом, не пізніше 1825 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання звіту про підзвітні рахунки, а якщо відповідний звіт був поданий пізніше - за днем його фактичного подання. Строк давності, визначений цим абзацом, не застосовується щодо перевірки фінансового агента, який не подав звіт про підзвітні рахунки за звітний період у визначеному цим Кодексом порядку".
Пункт 118.4 статті 118 Податкового кодексу України виключено.
Таким чином, пункт 118.4 статті 118 Податкового кодексу України є нечинним з 28 квітня 2023 року на підставі Закону України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки».
Натомість, Податковий кодекс України доповнено статтею 118-1 такого змісту:
"Стаття 118-1. Порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки
118-1.1. Неподання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу – тягне за собою накладення штрафу у 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки.
118-1.2. Ненадання у встановлений строк депозитарною установою повідомлення про депонентів - інвесторів інститутів спільного інвестування компанії з управління активами або надання у повідомленні неповних відомостей, або ненадання компанії з управління активами відповіді на її запит, надісланий відповідно до пункту 39-3.11 статті 39-3 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу у 30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Сплата такого штрафу не звільняє депозитарну установу від обов`язку подання інформації та документів про депонентів - інвесторів інститутів спільного інвестування компанії з управління активами.
118-1.3. Несвоєчасне подання фінансовим агентом звіту про підзвітні рахунки або несвоєчасне подання фінансовим агентом виправленого звіту про підзвітні рахунки на вимогу контролюючого органу з порушенням встановлених строків, визначених статтею 39-3 цього Кодексу, -
тягне за собою накладення штрафу у 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про підзвітні рахунки, але не більше 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Сплата такого штрафу не звільняє фінансового агента від обов`язку подання звіту про підзвітні рахунки та виправлення помилок у раніше поданому звіті.
118-1.5. Розрахунок суми штрафу здійснюється шляхом додавання розмірів штрафів за кожен фінансовий рахунок, щодо якого було подано помилкову, неповну або недостовірну інформацію, та за кожен фінансовий рахунок, який не було включено до звіту про підзвітні рахунки.
У підрозділі 10 розділу XX "Перехідні положення": пункти 53 і 53-1 викладено в такій редакції:
53-1.3. Установити такі особливості застосування положень статті 39-3 цього Кодексу у частині, що стосується застосування Загального стандарту звітності CRS, протягом перехідного періоду:
1) фінансові агенти, які станом на 30 червня 2023 року відповідають критеріям підзвітних фінансових установ, зобов`язані стати на облік у контролюючому органі відповідно до пункту 39-3.3 статті 39-3 цього Кодексу до 31 грудня 2023 року;
2) за порушення, вчинені фінансовими агентами та власниками рахунків до 31 грудня 2024 року включно, штрафні (фінансові) санкції, передбачені пунктами 118-1.3-118-1.8 статті 118-1 цього Кодексу, не застосовуються, а за порушення, вчинені у період з 1 січня по 31 грудня 2025 року, - застосовуються у 0,5 розміру відповідного штрафу.
Відповідно до приписів пункту "14.1.146-1. Податкового кодексу України підзвітний рахунок - фінансовий рахунок, який відповідає визначенню терміну "американський підзвітний рахунок" відповідно до Угоди FATCA та/або визначається як підзвітний рахунок відповідно до правил Загального стандарту звітності CRS для цілей Багатосторонньої угоди CRS";
Як вбачається з матеріалів оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган зазначає про порушення позивачем п.118.4 статті 118 Податкового кодексу України, яка, як встановлено судом, є нечинною з 28 квітня 2023 року на підставі Закону України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки».
Разом з тим, на підставі системного аналізу діючих норм законодавства, колегією суддів встановлено, що до Податкового кодексу України було додано статтю 118-1, яка визначає відповідальність за порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки.
Однак, як встановлено приписами статті 53-1.3. перехідних положень Податкового кодексу України - за порушення, вчинені фінансовими агентами та власниками рахунків до 31 грудня 2024 року включно, штрафні (фінансові) санкції, передбачені пунктами 118-1.3-118-1.8 статті 118-1 цього Кодексу, не застосовуються.
Отже, в цілому відповідальність за пунктом 118.4 статті 118 Податкового кодексу України не могла бути застосована до позивача під час проведення спірної перевірки, з огляду на її нечинність; відповідальність за статтею 118-1 не могла бути застосована з підстав дії перехідного періоду до 31 грудня 2024 року.
Суд зазначає, що відповідно до акту перевірки від 15 листопада 2023 року встановлено порушення позивачем пп.68.9.3 п.68.9 статті 68 Податкового кодексу України.
Однак, в редакції Податкового кодексу України станом на 15 листопада 2023 року пп.68.9.3 п.68.9 статті 68 Податкового кодексу Українивідсутній.
За змістом податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2023 року №77385070802, відповідач зазначає про порушення позивачем підпункту 69.8.3 пункту 69.8 статті 69 Податкового кодексу України, яка теж була виключена на підставі Закону України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» та відповідно є нечинною з 28 квітня 2023 року.
Відповідно до змісту пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Відтак, станом на час винесення акту перевірки 15 листопада 2023 року та спірного податкового повідомлення-рішення 06 грудня 2023 року, відповідальність за порушення недіючих статей Податкового кодексу України (п.118.4 статті 118, пп.68.9.3 п.68.9 статті 68, 69.8.3 пункту 69.8 статті 69) не могла бути застосована до позивача.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 26 червня 2023 року у справі № 805/1315/16, за змістом якого суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій, що як на дату складання податковим органом акту перевірки від 14 січня 2016 року, так і на дату прийняття спірних податкових повідомлень - рішень від 05 лютого 2016 року, норма п.257.4 ст.257 ПК України, яка передбачала сплату авансових внесків з рентної плати у податковому (звітному) періоді, втратила чинність, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Суд також зауважує, що позивачем в цілому заперечується надання йому податковим органом статусу "фінансового агента", який є суб`єктом відповідальності за порушення вимог щодо виявлення підзвітних рахунків та подання звітності для автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки, з чим не згоден відповідач.
Позивач за змістом позовної заяви зазначає про те, що останній як компанія із управління активами в період з 2021 по 2022 роки не підпадала під перелік фінансових установ, які зобов?язані були виконувати обов?язки фінансового агента та подавати звітність про підзвітні рахунки згідно вимог положень Угоди FATCA згідно переліку небанківських фінансових установ, які зобов?язані виконувати обов?язки фінансових агентів, що підтверджується Рішенням НКЦПФР від 06.10.2020 №578, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за №1134/35417.
Наголошує на тому, що ТОВ «КУА «ГАЛУА ІНВЕСТ» надано банку заповнену форму W8, після чого ПАТ «УкрСиббанк» самостійно, без відома позивача, зареєстрував його у системі Міжнародної служби обміну та присвоїв ідентифікатор GIIN - WP3MC4.99999.SL.804.
У контексті наведеного, суд зазначає, що Законом України № 2970-IX від 20 березня 2023 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо імплементації міжнародного стандарту автоматичного обміну інформацією про фінансові рахунки» внесено зміни до Податкового кодексу України, підпункти 14.1.257-1 і 14.1.258-1 викладено в такій редакції:
"14.1.257-1. фінансовий агент - будь-яка особа (крім фізичної особи), яка відповідає визначенню звітної фінансової установи України, у значенні, наведеному в Угоді FATCA, та/або підзвітної фінансової установи відповідно до Багатосторонньої угоди CRS та Загального стандарту звітності CRS, та яка відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства, ухвалених на виконання положень Угоди FATCA та Багатосторонньої угоди CRS, зобов`язана застосовувати заходи належної комплексної перевірки до фінансових рахунків, подавати звіт про підзвітні рахунки до контролюючого органу, виконувати інші обов`язки та нести відповідальність за порушення цих обов`язків у порядку, встановленому законом.
Регулятори ринків фінансових послуг у межах повноважень, визначених законодавчими актами у сфері регулювання діяльності з надання фінансових послуг, встановлюють переліки небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог Угоди FATCA.
Відповідно до приписів статті 21 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема, щодо ринків капіталу та організованих товарних ринків, ринку послуг, пов`язаних з оборотом віртуальних активів, - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
Згідно з частиною першою статті 63 Закону України "Про інститути спільного інвестування" компанія з управління активами - господарське товариство, створене відповідно до законодавства у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю, яке провадить професійну діяльність з управління активами інституційних інвесторів на підставі ліцензії, що видається Комісією.
Відповідно до змісту рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06 жовтня 2020 року № 578 «Про встановлення переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2020 року за № 1134/35417, встановлено перелік небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, та мають надавати інформацію про підзвітні рахунки відповідно до Угоди тощо.
Пунктом 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06 жовтня 2020 року №578 встановлено, що до переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, та мають надавати інформацію про підзвітні рахунки відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA), а також іншого міжнародного договору, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладеного на його підставі міжвідомчого договору, належать професійні учасники ринків капіталу (за винятком тих, які відповідають критеріям, установленим у Додатку II до Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Угоди між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA)»), які на підставі ліцензії, виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, провадять професійну діяльність на ринках капіталу, а саме:
- діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - субброкерську діяльність;
- діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - брокерську діяльність;
-діяльність з торгівлі фінансовими інструментами - діяльність з управління портфелем фінансових інструментів;
- депозитарну діяльність - депозитарну діяльність депозитарної установи.
Пунктом 1 Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06 жовтня 2020 року №578 визначено виключний перелік небанківських фінансових установ, які зобов`язані надавати інформацію про підзвітні рахунки.
Таким чином, отримання позивачем глобального посередницького ідентифікаційного номеру власника рахунку не змінило його правового статусу з небанківської фінансової установи на фінансового агента, з огляду на відсутність позивача у переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів відповідно до вимог міжнародних договорів, що вбачається із рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06 жовтня 2020 року № 578 «Про встановлення переліку небанківських фінансових установ, які зобов`язані виконувати обов`язки фінансових агентів».
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, висновки Головного управління ДПС у м. Києві стосовно порушення позивачем пп. 68.9.3 п. 68.9 ст. 68, п. 118 ст. 118 Податкового кодексу України шляхом не подання звітів про підзвітні рахунки відповідно до Угоди (FATCA) за 2017 рік, за 2018 рік, за 2019 рік, за 2020 рік, за 2021 рік, за 2022 рік, є необгрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства. 
У зв`язку з наведеним вище, наявні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №77385070802 від 06.12.2023 у частині нарахування штрафних санкцій за неподання звітності про підзвітні рахунки (FATCA) за 2021-2022 роки у загальному розмірі 1250000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, - 
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №77385070802 від 06.12.2023 у частині нарахування штрафних санкцій за неподання звітності про підзвітні рахунки (FATCA) за 2021-2022 роки у загальному розмірі 1250000,00 грн.
3. Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "ГАЛУА ІНВЕСТ" (код ЄДРПОУ 35000863) судовий збір у розмірі 18750 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (ЄДРПОУ 44116011).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.