ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15211/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 р. (суддя Сліпець Н.Є.) в адміністративній справі №160/15211/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виразилась у не вирішенні його заяви про відстрочку від 20.12.2024 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти, у передбаченому законодавством порядку, рішення, яким заяву задовольнити та надати відстрочку від призову під час мобілізації; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 утриматися від вчинення дій по призову позивача на військову службу під час мобілізації на весь період існування обставин, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що позивач самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину, у зв`язку із чим 20.12.2024 він звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Станом на день подання позову відповідь на зазначену заяву відповідачем не була надана, а у цифровому застосунку «Резерв+» відсутня інформація про надану відстрочку від призову.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що Порядком №1487 не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване, вказуючи на те, що заява ОСОБА_1 від 20.12.2024 була розглянута Комісією 15.01.2025, за результатами чого протоколом від 15.01.2025 №70 було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Дане рішення було зафіксовано у Повідомленні від 16.01.2025 року № ю/62, яке направлено на адресу заявника засобом поштового переказу.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою від 20.12.2024 про відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, в якій позивач повідомив, що є особою, яка на підставі п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду) не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. За результатами розгляду заяви позивача від 20.12.2024, листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 за вих.№ю/62, повідомлено позивача, що протоколом від 15 січня 2025 року № 70 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності, оскільки заява позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації була розглянута відповідачем та щодо неї було прийнято рішення у формі Протоколу від 15.01.2025 №70, яким позивачу відмовлено у наданні відстрочки.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 оскаржив до суду бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка "виразилась у не вирішенні його заяви про відстрочку від 20.12.2024".
За правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 17 квітня 2029 р. у справі №342/158/17, "як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Тобто "бездіяльність" - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не вчиненні дій чи не прийнятті рішень, які підлягали вчиненню/прийняттю в силу приписів нормативно-правових актів.
Питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення врегульовано Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 р. (Порядок № 560).
Пунктом 58 Порядку (в редакції станом на день подачі позивачем заяви) передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
У відповідності до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідачем до відзиву на позовну заяву до суду першої інстанції були надані докази на підтвердження розгляду заяви позивача від 20.12.2024 та доданих до неї документів. За результатом розгляду заяви Комісією було прийнято протокольне рішення №70 від 15.01.2025 про відмову у наданні відстрочки. 16 січня 2025 р. на адресу позивача було направлено повідомлення про результати розгляду його заяви, в якому роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення (а.с.75-86).
Враховуючи наведені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не було допущено бездіяльності, яку позивач просить визнати протиправною.
Також, колегія суддів погоджується із зауваженням суду першої інстанції про те, що в межах розгляду цієї справи позивач не оскаржує рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому правомірність відмови у наданні відстрочки не є предметом розгляду цієї адміністративної справи.
На стадії апеляційного провадження позивач заявив клопотання про витребування від відповідача рішення про надання або відмову відстрочки від призову під час мобілізації. Однак, надані відповідачем докази підтверджують обставину розгляду заяви позивача, що є достатнім для висновку про відсутність бездіяльності. Перевірка правомірності рішення відповідача про відмову позивачу у наданні відстрочки від проходження військової служби під час мобілізації знаходиться поза межами спору у цій справі. Крім того, як зазначено вище, копія протоколу №70 від 15.01.2025 була додана до відзиву на позовну заяву та відзиву на апеляційну скаргу, тому процесуальні підстави для його витребування - відсутні.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.
Керуючись статями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 р. в адміністративній справі №160/15211/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш