ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/11524/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом звернулася військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач), у якому просить про стягнення з ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) заподіяної шкоди в розмірі 100941,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що службовим розслідуванням за фактом виявленої відсутності військового майна під час пересування ешелону в/ч п/п НОМЕР_2 притягнуто тимчасово виконуючого обов`язки командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани; притягнуто тимчасово виконуючого обов`язки командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 102933,70 грн.
Наказом від 08.12.2016 №275 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та на момент звільнення завдана шкода ним повністю не відшкодована, за ним рахується заборгованість перед військовою частиною в розмірі 100941,50 грн.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Акт підсумків службового розслідування від 28.10.2016 та наказ про притягнення його до матеріальної відповідальності від 28.10.2016 не відповідають вимогам Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-вр.
Також відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності, зазначаючи, що цей строк закінчився 08.03.2017, а з позовом військова частина звернулася до Ружинського районного суду Житомирської області лише в 2022 році і лише після винесення вказаним судом ухвали від 19.03.2025 про закриття провадження у справі військова частина подала позов до Житомирського окружного адміністративного суду. Крім того відповідач заперечує, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, оскільки жодних вимог про сплату боргу він не отримував. 
Стосовно цього клопотання, то варто зазначити, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, вивчивши яке суд прийшов до висновку про поважність причин його пропуску і поновив вказаний строк.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу у складі військової частини п/п НОМЕР_2 на посаді т.в.о. командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону та під час пересування вказаного дивізіону залізничним транспортом за маршрутом "Костянтинівка - Рівне" 20.10.2016 близько 06:15 год було виявлено зникнення: 2 автоматів АКС-74, НОМЕР_3 автомата АКС-74У, 8 магазинів до автоматів із 240 набоями калібру 5,45 мм, 20 автомобільних акумуляторних батарей. 
Наказом командира військової частини п/п НОМЕР_2 "Про призначення службового розслідування по факту виявленої відсутності військового майна під час пересування ешелону а саме 3 автомати АКС-74 № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 та АКСУ №876231, а також 8 магазинів до автомату із 240 набоями 5,45мм. Та 20 автомобільних акумуляторних батарей" від 20.10.2016 № 2966 призначено службове розслідування по факту виявленої відсутності військового майна під час пересування ешелону, створено спеціальну комісію для проведення службового розслідування.
За результатами проведення службового розслідування, розпочатого на підставі вказаного вище наказу № 2966: складено акт службового розслідування; прийнято наказ командира військової частини п/п НОМЕР_2 "Про підсумки службового розслідування" від 28.10.2016 № 3016, яким, зокрема, вирішено:
притягнути тимчасово виконуючого обов`язки командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у виді суворої догани;
притягнути тимчасово виконуючого обов`язки командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 102933,70 грн.
Наказом від 08.12.2016 №275 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та на момент звільнення завдана шкода ним повністю не відшкодована, за ним рахується заборгованість перед військовою частиною в розмірі 100941,50 грн. 
Оскільки на даний час заборгованість відповідачем добровільно не погашена, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
Відповідно до довідки від 03.09.2021 № 233 згідно спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 26.04.2017 № Д-322/1/15дск, директиви командувача військ ОК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 27.04.2017 № Д-6дск та розпорядження начальника штабу – першого заступника командира військової частини НОМЕР_6 від 31.05.2017 № 501/4/1/755, військова частина польова пошта НОМЕР_2 з 01.07.2017 перейшла на умовне найменування "військова частина НОМЕР_1 ".
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-IX (далі - Закон №160-IX).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до ст. 4 Закону №160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону №160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.
Пунктом 1 частини 1 ст. 6 Закону №160-IX визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини п/п НОМЕР_2 від 20.10.2016 №2966 призначено службове розслідування за фактом виявленої відсутності військового майна під час пересування ешелону в/ч п/п НОМЕР_2 .
За результатами службового розслідування командиром в/ч п/п НОМЕР_2 прийнято рішення (наказ про підсумки службового розслідування від 28.10.2016 №3016, яким, зокрема, притягнуто тимчасово виконуючого обов`язки командира 9 гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону старшого лейтенанта ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у розмірі 102933,70 грн.
З 28.10.2016 по 08.12.2016 з грошового забезпечення ОСОБА_1 на відшкодування суми шкоди, завданої державі в особі в/ч п/п НОМЕР_2 , стягнуто 1992,20 грн.
Наказом від 08.12.2016 №275 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби, на момент звільнення завдана шкода ним повністю не відшкодована та за ним рахується заборгованість перед військовою частиною в розмірі 100941,50 грн.
Військова частина НОМЕР_1 з метою добровільного урегулювання спору направляла на адресу ОСОБА_1 лист № 8162 від 17.12.2021, у якому містилась вимога про повернення коштів 100941,50 грн. військовій частині НОМЕР_1 , проте відповіді на цей лист не надійшло та кошти відповідачем не відшкодовано.
Таким чином, відповідач на час завдання позивачу шкоди проходив публічну службу та мав статус військовослужбовця; позов пред`явлений військовою частиною до фізичної особи про стягнення матеріальної шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.
Викладене свідчить про те, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, у той же час цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення зі служби.
Враховуючи встановлені судом обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, а також зважаючи на те, що на час вирішення даного спору наказ командира військової частини п/п НОМЕР_2 від 28.10.2016 №3016 чинний (не оскаржений та не скасований у встановленому законом порядку), суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому на користь військової частини НОМЕР_1 належить стягнути з відповідача заподіяну шкоду в розмірі 100941,50 грн.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовну заяву слід задовольнити повністю.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших судових витрат при розгляді даної справи, відтак, у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу відповідно до ст. 139 КАС України .
Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

вирішив:

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_9 (сто тисяч дев`ятсот сорок одну) гривню 50 копійок заподіяної шкоди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

17.02.26