Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_____________________________________________________________
Справа № 299/1312/26 
Номер провадження 3/299/402/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621585 від 22.03.2026 року ОСОБА_1 22.03.2026 року близько 20:01 год. Між населеними пунктами м.Виноградів та с.Онок Берегівського району в урочищі «Дубки», керуючи автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечну швидкість руху та здійснив з`їзд в кювет, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Потерпілих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що являється інвалідом 2-ї групи. 20.03.2026 року їхав на власному автомобілі в напрямку м.Виноградів, де в урочищі «Дубки» на заокругленій ділянці дороги здопустив з`їзд автомобіляч під його керуванням в кювет. Сам транспортний засіб отримав незначні подряпини. Іншим учасникам дорожнього руху чи майну третіх осіб шкоди не заподіяв. Вчинене ним діяння , хоча формально і містить усі юридичні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте внаслідок конкретних обставин не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення. Вказав, що його дії суб`єктивно не були спрямовані на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним чи фізичним особам. Він раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, не має жодних порушень ПДР чи штрафів. Прсив врахувати дані обставини при призначенні покарання.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме: поясненнями наданими в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621585 від 22.03.2026 року; схемою місця ДТП яка сталася 22.03.2026 року, письмовими поясненнями, рапортом, тощо.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Разом з цим, суддя враховує, що згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому, малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
У той же час, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положення зазначених норм відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність обраного заходу впливу меті відповідальності. Також даний принцип передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчиненого, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
ЄСПЛ у рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однієї з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Визнання діяння, передбаченого ст. 124 КУпАП, малозначним може бути виключно у випадку незначного порушення Правил дорожнього руху, що не призвело до серйозних наслідків і що, відповідно, свідчить про незначний ступінь його суспільної небезпечності.
Із досліджених під час розгляду справи доказів вбачається, що саме необережні дії ОСОБА_1 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог п.12.1 ПДР, знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. У той же час, внаслідок ДТП пошкоження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна немає, а сам транспортний засіб ОСОБА_1 не зазнав жодних суттєвих пошкоджень.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя виходить з наступного.
Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, то такими на думку суду, є те, що правопорушення вчинене з необережності (ст. 11 КУпАП).
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 передбачених ст.17 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Під час розгляду справи не встановлено обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченоїст. 124 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.
Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню.
Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та оголосити йому усне зауваження, справу провадженням закрити.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десятиднів з дня її винесення. 

Суддя	Леньо В. В.