ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2026 р. справа № 300/6526/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зубченко Ірина Іванівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:
адвокат Зубченко І.І. від імені ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про: визнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом №51/2025 від 25.07.2025 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією; зобов`язання повторно розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та прийняти рішення про надання такої відстрочки на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Комісія відповідача прийняла рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період з причин відсутності довідки про здобувача освіти, яка відповідає стандарту єдиного державного реєстру з питань освіти. Таке рішення на думку представника позивача є протиправним, так як ОСОБА_1 являється студентом другого курсу денної форми навчання Вищої Школи Внутрішньої Безпеки в м. Лодзь (Польща). При цьому, закордонний навчальний заклад не має доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України та, відповідно, не може сформувати довідку про здобувача освіти в ЄДЕБО за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560. Відтак, ОСОБА_1 не може бути позбавлений права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, рішення про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 є протиправним і підлягає скасуванню, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовського Т.І. від 07.10.2025 відкрито провадження в справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_2 зі штату Івано-Франківського окружного адміністративного суду (наказ від 03.03.2026 №55-ОС) проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи між суддями, за наслідками якого для розгляду справи визначено суддю Могилу А.Б.
Згідно з ухвалою судді від 20.03.2026 справу прийнято до провадження, а її розгляд розпочато з початку за правилами спрощеного позовного провадження.
У відзиві на позовну заяву, що наявний в матеріалах справи, відповідач проти позову заперечив і по суті позовних вимог вказав на п. 62 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, за яким здобувачі вищої освіти денної або дуальної форми здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту», для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до ТЦК довідку про здобувача освіти, сформовану в ЄДЕБО. До Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем не додано довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти. У зв`язку з цим, рішенням Комісії відмовлено у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу по мобілізації. З урахуванням викладеного, підстави для задоволення позову відсутні.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.
Згідно з випискою з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту та інформації про навчання особи, інформації про навчання ОСОБА_1 в даній базі не знайдено.
Позивачу 26.02.1993 за рішенням Державної кваліфікаційної комісії присвоєно кваліфікацію техніка-механіка внаслідок закінчення повного курсу Коломийського механіко-технологічного коледжу, що підтверджується копією диплому від 27.02.1993 серії НОМЕР_1 (а.с.21).
Як вбачається з офіційного перекладу довідки Вищої Школи Внутрішньої Безпеки у м. Лодзь (Польща) від 01.10.2024, ОСОБА_1 зарахований на період з 01.10.2024 по 30.09.2027 на навчання першого ступеня (бакалаврат) денної (стаціонарної) форми за напрямком внутрішня безпека (а.с.16-19).
Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом із застосунку Резерв+ (а.с.9).
Заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач надіслав до Комісії відповідача поштою 18.07.2025. 
До заяви позивачем долучено копії паспорта громадянина України, витягу із застосунку Резерв+, довідки Вищої Школи Внутрішньої Безпеки у м. Лодзь (Польща) від 01.10.2024, офіційного перекладу такої довідки, студентського квитка (а.с.11-12).
Комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянула заяву позивача та протоколом від 25.07.2025 №51/2025 ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з підстав невідповідності довідки про здобувача освіти стандарту Єдиного державного реєстру (а.с.15). 
Позивач, вважаючи рішення протиправним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Змістом спірних правовідносин є надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто у зв`язку із навчанням.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
У статті 23 Закону №3543-ХІІ визначені категорії військовозобов`язаних які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), яким врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
За змістом пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
Відповідно до абзацу 1 пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатку 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (пункт 59 Порядку №560).
Приписами пункту 60 Порядку №560 передбачено, що Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання. 
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Вирішуючи питання обґрунтованості поданого позову, суд виходить з такого.
Згідно з пунктом 62 Прядку №560 здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Отже, наведеною нормою для військовозобов`язаних, які претендують на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, передбачено обов`язок подання до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.
При цьому суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 №752 створено Єдину державну електронну базу з питань освіти. Документ визначає, що Єдина державна електронна база з питань освіти є автоматизованою системою збирання, реєстрації, оброблення, зберігання та захисту відомостей та даних з питань освіти. Власником Єдиної державної електронної бази з питань освіти є держава Україна, розпорядником Міністерство освіти і науки України, а технічним адміністратором державне підприємство «Інфоресурс».
Водночас, іноземні навчальні заклади фактично не мають доступу до Єдиної державної електронної бази з питань освіти України, відповідно не можуть сформувати довідку про здобувача освіти в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9 Порядку №560.
Однак, наведене не може бути підставою для відмови у наданні відстрочки від проходження військової служби, оскільки пункт 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, на відміну від Порядку №560, не вимагає подання інших документів, крім тих, які підтверджують навчання.
Як раніше встановлено судом, позивач звернувся до відповідної комісії відповідача з заявою про оформлення відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 1 ч.3 ст. 23 Закону №3543-XII. До вказаної заяви долучив копії довідки Вищої Школи Внутрішньої Безпеки у м. Лодзь (Польща) від 01.10.2024, офіційного перекладу такої довідки, студентського квитка, які підтверджують його зарахування на денну форму навчання для здобуття освітнього першого ступеня бакалавра за напрямком внутрішня безпека.
При цьому, в позивача наявний диплом про закінчення повного курсу Коломийського механіко-технологічного коледжу.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що позивач реалізує своє право на освіту ступеня бакалавр денної форми навчання у Вищій Школі Внутрішньої Безпеки у м. Лодзь (Польща), та має всі необхідні документи, що підтверджують його статус студента, він є здобувачем вищої освіти в розумінні національного законодавства України. Також, суд зазначає, що наявність відповідних обмежень в освітнього закладу, внаслідок яких відсутня можливість видати довідку про здобувача освіти, не може впливати на законодавчо встановлене право особи в отриманні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у зв`язку зі здобуттям відповідного рівня освіти, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Суд зауважує, що відповідачем раніше на строк до 07.02.2025 вже надавалася позивачу відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пунктом 1 частини третьої статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як здобувачу вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності. Така обставина підтверджується копією довідки відповідача від 14.11.2024 за №14805 (а.с.22).
Водночас суд зазначає, відповідачем усупереч вимогам абзацу першого пункту 60 Порядку №560 не було надано належної оцінки поданим позивачем документам про освіту та зазначеної в них інформації щодо її здобуття.
Маючи сумніви, Комісія відповідача не була позбавлена можливості самостійно перевірити законність підстав для надання відстрочки, зокрема, використати інформацію з публічних електронних реєстрів.
Суд вважає, що відповідач належним чином не надав оцінку обставинам, викладеним у наданих позивачем документах до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, обмежився лише посиланням на відсутність довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, втім інші обставини, та вказані документи, котрі мають значення при прийнятті рішення залишив поза увагою.
Наведене вказує про необґрунтованість оскаржуваного рішення щодо відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Враховуючи встановлені судом обставини в справі та досліджені докази, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоком №51/2025 від 25.07.2025 щодо відмови позивачу в наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією.
Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (зокрема, постанови по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988 (скарга №10465/83) за наявністю правової можливості, якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дій, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (у т. ч. колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що наявних у матеріалах справи документів достатньо для надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу такої відстрочки.
За змістом положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Враховуючи наведене, а також приписи ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 968,96 грн. сплаченого судового збору. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №51/2025 від 25.07.2025 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.