Справа №461/9378/25
Провадження №3/461/37/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Чубей К.А., за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17.12.2020, виданий органом 2621
за ч.3 ст.471 Митного кодексу України - 
в с т а н о в и в:
18 червня 2025 року, близько 13 години, ОСОБА_1 по смузі руху "зелений коридор" в якості водія автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який прямував з України в Республіку Польща, через п/п "Краківець-Корчова", митного поста "Краковець", Львівської митниці. Під час проведення митного огляду ручної поклажі, серед особистих речей (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: 1) мідні монети Російської Імперії з надписом «1 копьйка» у кількості 10 шт. 1882р., 1896р., 1898р., 1899р., 1903р., 1908р., 1908р., 1910р., 1913р., 1914р.;2) мідні монети Російської Імперії з надписом «копьйка» у кількості 4 шт. 1853р., 1855р., 1856р., 1866р.;3) мідні монети Російської Імперії з надписом «2 копьйки» у кількості 12 шт. 1812р., 1813р., 1815р., 1822р., 1851р., 1868р., 1872р., 1879р., 1895р., 1898р., 1913р., 1914 р.,;4) мідні монети Російської Імперії з надписом «3 копьйки» у кількості 6 шт. 1878р., 1879р., 1882р., 1900р., 1908р., 1915р.;5) мідні монети Російської Імперії з надписом «денга» у кількості 11 шт. 1737р., 1737р., 1739р., 1741р., 1744р., 1744р., 1745р., 1749р., 1750р., 1750р., 1753р.;6) мідні монети Російської Імперії з надписом «денга» у кількості 6 шт. рік виготовлення не встановлено;7) мідна монета Російської Імперії з надписом «1/2 копьйки» у кількості 1 шт. 1898р.; 8) мідна монета Російської Імперії з надписом «2 копейки» у кількості 1 шт. 1924р.; 9) мідна монета Російської Імперії з надписом «1 копьйка серебромь» у кількості 1 шт. 1841р. 10) мідна монета Російської Імперії у кількості 1 шт. 1814р., номінал не встановлено;11) мідна монета Російської Імперії у кількості 1 шт. 1801р., номінал не встановлено;12) мідні монети Російської Імперії у кількості 2 шт. 1822р., номінал не встановлено;13) мідні монети Російської Імперії у кількості 2 шт. 1757р., номінал не встановлено;14) мідна монета Російської Імперії з надписом «3 копьйки» у кількості 1 шт. рік виготовлення не встановлено;15) мідна монета Російської Імперії з надписом «2 копьйки» у кількості 2 шт. рік виготовлення не встановлено;16) мідна монета Російської Імперії з надписом «1 копьйки» у кількості 1 шт. рік виготовлення не встановлено.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України.
Представник Львівської митниці в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив визнати його винним та визначити міру покарання. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією списку про згрупування поштових відправлень. Заяв чи клопотань до суду не надав.
Відповідно до ст.526 МК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явився на виклик, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Також, слід зазначити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.
Частиною 3 статті 471 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч.2 ст.366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Згідно ч.4 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 Митного кодексу України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій відповідних дозвільних документів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, а саме обравши смугу спрощеного митного контролю, останній намагався перемістити через митний кордон України товар, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, тобто недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України, що підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0904/UA209000/2025 від 18.06.2025; доповідною запискою; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією контрольного талону; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній повідомив, що забрав посилку від ОСОБА_2 , яку мав передати в Німеччині ОСОБА_3 , про те що в ній були старовинні монети він не знав; описом предметів; довідкою про орієнтовну вартість товару; постановою про призначення експертизи у справі про порушення митних правил №0904/UA209000/2025 від 27.06.2025; постановою про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил описом вилучених товарів №0904/UA209000/2025 від 24.06.2025; протоколом про одержання проб і зразків для проведення експертизи в справі про порушення митних правил №0904/UA209000/2025 від 24.06.2025; висновком державної експертизи від 21.01.2026.
З наведених доказів вбачається, що вони доводять факт та порядок перетину митного кордону даною особою, обставини виявлення незадекларованого товару, його перелік, найменування, вартість та кількість. 
Окрім цього, відповідно до висновку державної експертизи від 21.01.2026, встановлено, що надані для експертизи 62 об`єкти нумізматики не становлять культурної цінності, вартість яких на час дослідження становить 2090 грн.
Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, доведена повністю. 
Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставин справи, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ч.3 ст.471 МК України, без конфіскації вилученого товару. 
Відповідно до ст.520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.
Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. 
 
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0904/UA209000/2025 від 18.06.2025 товар – повернути ОСОБА_1 .
 
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 11 (одинадцять) грн. 72 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.
У відповідності до ч.1 ст.307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Зубачик Н.Б.