справа № 165/539/25 
провадження №2/165/73/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 січня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,
з участю секретаря Король І.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки, -
встановив:
17.02.2025 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 20.11.2002 їхній шлюб розірвано, проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 19.12.2006 з відповідача стягувались аліменти в користь позивача на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2006 до повноліття дітей. Вказує, що після досягнення повноліття дочкою ОСОБА_6 і припинення стягнення аліментів на неї рішенням Нововолинського міського суду від 02 серпня 2018 року змінено розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини щомісячного доходу відповідача на 1500,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітня, також вирішено стягувати з відповідача в користь позивача кошти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно на період догляду за дочкою - інвалідом з дитинства ОСОБА_5 до 09 травня 2021 року - дати медичного переогляду. 
Рішенням Нововолинського міського суду від 29.08.2022 збільшено розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 з 1500,00 грн. в місяць до 2200,00 грн. щомісячно, які постановлено стягувати в користь позивача починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також вирішено стягувати з відповідача кошти на утримання позивача в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на період догляду за дочкою –дитиною з інвалідністю ОСОБА_5 з 06 грудня 2021 року до 27 липня 2023 року. Зазначає, що у зв`язку із досягненням ОСОБА_7 повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячне стягнення аліментів на її утримання припинене. 
Заочним рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2024 збільшено розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_8 з 2200 грн до 3200 грн в місяць з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду 16.10.2023 на строк визначення інвалідності дочці ОСОБА_7 . Зазначає, що ОСОБА_9 продовжує проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Нововолинської міжрайонної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ серія 12ААГ № 204276 від 25.09.2023, ОСОБА_5 , є особою з інвалідністю з дитинства першої А групи з 28 липня 2023 року довічно.
Зазначає, що їхня дочка ОСОБА_7 хворіє дитячим церебральним паралічем, когнітивними розладами, потребує постійного стороннього догляду та спостереження і лікування у невролога, психіатра, сімейного лікаря, що підтверджується висновком МСЕК, шкалою оцінки можливості виконання складних дій, шкалою оцінки можливості виконання елементарних дій, доданих до висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 22.07. 2022.
Позивач проживає з дочкою ОСОБА_7 , доглядає її, тому не має можливості працевлаштуватись, через що не отримує соціальної допомоги, як малозабезпечена сім`я і не має власних доходів для проживання.
Стверджує, що матеріальний стан відповідача покращився, на даний момент він отримує військову пенсію, а також перебуває на військовій службі на посаді сержанта резерву 329 запасної роти в/ч НОМЕР_1 . 
Позивач посилається на те, що витрати на утримання дочки ОСОБА_7 , які є особливими через її захворювання, значно зросли через здорожчання цін на ліки, медичні засоби, зокрема ортопедичне взуття, ходунки, тренажери, а також медичні послуги, зокрема масаж в домашніх умовах по три курси на рік, спеціальні стоматологічні послуги, а також перевезення дочки, оскільки дитина потребує повторних курсів реабілітації через кожні 2-3 місяці, які проводяться в санаторії для дітей з батьками, на забезпечення базових потреб в харчуванні, одязі, особливо в предметах особистої гігієни, зокрема придбання пелюшок, памперсів, урологічних прокладок, спеціального гребінця, інштх товарів та предметів і послуг, в тому числі оплти комунальних платежів. Зазначає, що отримуваних аліментів від відповідача, наразі не достатньо для утримання ОСОБА_7 , іншої допомоги в будь-якій формі, відповідач не надає, дитиною взагалі не цікавиться. 
Позивач просить суд змінити спосіб, стягуваних рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2024 (справа №165/3676/23) з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів, визначених у твердій сумі 3200 (три тисячі двісті гривень) 00 коп., та стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задоволити з підстав наведених у позові. При цьому зазначила, що рішенням суду ОСОБА_5 визнано недієздатною та призначено її опікуном дочки. Наголошує, що відповідач має можливість сплічувати аліментим у розмірі 1/3 від доходу, який отримує щомісячно і витрачає на задоволення свиключно своїх потреб. 
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Свередюк Ю.А. не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_10 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у їхній відсутності. Зазначила, що відповідач позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) (а.с.83) Також просить, при визначенні розміру аліментів, врахувати стан здоров`я відповідача, на підтвердження якого надала суду медичну документацію відповідача.
Заслухавши пояснення позивача, врахувавши доводи сторони відповідача, на часткове визнання позовних вимог, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що 13.06.2023 складено актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), та довідкою про склад сім`ї позивача (а.с.12).
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2024 (а.с. 9-11) з відповідача стягнуто аліменти в користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3200 грн з індексацією відповідно до закону щомісяця, починаючи з дня звернення до суду – 16.10.2023, на строк інвалідності дочки.
Відповідно до довідки №273 про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні від 05.02.2025, ОСОБА_5 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). 
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно з вимогами статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. 
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.
Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України).
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.
Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Виходячи із змісту вищевказаних статей, для виникнення обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей необхідні наявність трьох умов: дитина повинна бути непрацездатною; вона потребує матеріальної допомоги; а батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дитину.
Працездатність це здатність до праці, що залежить від стану здоров`я, фізичного, духовного розвитку (розумових та емоційних можливостей), а також професійних знань, уміння і досвіду працівника, що дає йому змогу виконувати роботу визначеного обсягу, характеру та якості. Тобто здатність людини до праці оцінюється не лише за можливістю виконання роботи та функціональним станом організму, а й за додатковими критеріями (стан здоров`я, професійні знання, вміння, досвід).
Законодавство України не визначає поняття працездатності, натомість повніше його зміст розкривається через використання понять «непрацездатність» та «втрата працездатності», які вживаються в трудовому праві, праві соціального забезпечення, тощо. Аналіз правових норм дозволяє дійти висновку, що втрата працездатності може бути постійна і тимчасова.
Постійна втрата працездатності це повна чи часткова втрата здатності до загальної чи професійної праці. Повна втрата працездатності означає непрацездатність особи.
Непрацездатність це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.
Прикладом часткової втрати працездатності є інвалідність. При цьому, необхідно відмітити, що існує два критерії визначення інвалідності медичний та економічний. З медичної точки зору це розлад функцій організму, з економічної точки зору це таке порушення, яке призводить до втрати працездатності: професійної чи загальної.
Інвалідність це стійкий розлад функцій організму, зумовлений захворюванням, наслідком травм або вродженим дефектом, який призводить до обмеження життєдіяльності, до необхідності в соціальній допомозі і захисті. Обмеження життєдіяльності це повна або часткова втрата здатності обслуговувати себе, самостійно пересуватись, орієнтуватись, спілкуватись, контролювати свою поведінку, вчитись, займатись трудовою діяльністю.
Під тимчасовою втратою працездатності розуміють неспроможність особи виконувати свою трудові обов`язки внаслідок короткотривалих обставин об`єктивного характеру. Тимчасова непрацездатність має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності.
Висновки органів медико-соціальної експертизи про умови і характер праці інвалідів є обов`язковими для власників та адміністрації підприємств, установ і організацій.
Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Нововолинської міжрайонної МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ серія 12ААГ №204276 від 25.09.2023, ОСОБА_5 , є особою з інвалідністю з дитинства першої А групи з 28 липня 2023 року довічно (а.с.13).
У відповідності до поданої позивачем копії шкали оцінки можливості виконання складних дій, шкалою оцінки можливості виконання елементарних дій, доданих до висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 22.07.2022 (а.с.17-20) встановлено, що ОСОБА_5 потребує надання соціальних послуг з догляду.
Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 07.03.2024 №192 (а.с. 21,22) затверджено висновок про можливість призначення опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у разі визнання її недієздатною в судовому порядку.
Непрацездатність ОСОБА_5 доводить її потребу в матеріальній допомозі. При цьому, потреба в матеріальній допомозі означає, що дохід непрацездатної особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму, та є меншим, ніж це встановлено прожитковим мінімумом на непрацездатну особу.
У поданій заяві, представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Свередюк Ю.А. зазначила, що позов відповідач ОСОБА_3 визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є непрацездатною, аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. 
Визначений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2024 (справа №165/3676/23) з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів, визначених у твердій сумі 3200 грн є низьким, недостатнім для утримання повнолітньої непрацездатної дочки сторін, яка проживає разом із матір`ю.
Виходячи з наведених позивачем доводів, заперечень представника відповідача та часткове визнання позову, те, що повнолітня непрацездатна дочка сторін ОСОБА_5 потребує знчних коштів на лікування, стоматологічні послуги, побутові потреби, що підтверджується медичною документацією (а.с. 14, 15, 85, 86), беручи до уваги матеріальне становище її матері ОСОБА_2 , що не дозволяє в повній мірі компенсувати вказані витрати, матеріальне становище сторін, ту обставину, що відповідач ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років в розмірі 6024,84 грн (а.с.52), перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення в середньому 30947 грн (а.с. 62), враховуючи стан здоров`я відповідача (а.с.70-79,90-105), потребу у лікуванні, розмір його доходу, суд дійшов висновку про можливість надання відповідачем допомоги своїй повнолітній непрацездатній дочці, і приходить до переконання, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної дочки є недостатнім для забезпечення її потреб, а тому приймає рішення про його зміну, шляхом зміни способу та присуджує до стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти розмірі 1/4 (однієї четвертої ) частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 1211,20 грн. судового збору, та в користь позивача 4000 гривень витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу.
Суд допускає рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання.
Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст. 264, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 181, 182, 183, 192, 198, 200 Сімейного кодексу України
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Змінити спосіб, стягуваних рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2024 (справа №165/3676/23) з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів, визначених у твердій сумі 3200 (три тисячі двісті гривень) 00 коп., та стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки з інвалідністю першої групи А довічно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти розмірі 1/4 (однієї четвертої ) частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно. 
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 4000 (чотири тисячі) гривень витрат понесених на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук