П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/1498/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н. О. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 на банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009, з врахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк" за заявою, поданою представником.
Вказане рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 року залишено без змін.
На виконання вказаного рішення суду 13.09.2023 виданий виконавчий лист.
Суд ухвалою від 12.04.2024 встановив судовий контроль, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області зобов`язання подати протягом одного місяця з моменту набрання законної сили цією ухвалою по справі № 400/1498/23 – звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 23.07.2024 ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року скасував та ухвалив нову постанову, якою у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23 відмовив; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009, з врахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий у АТ "ОТП Банк" за заявою, поданою представником.
Суд ухвалою від 07.10.2024 відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.08.2024 про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23, встановив новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області звіту про виконання судового рішення, встановив судовий контроль, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ЄДРПОУ 13844159) зобов`язання подати протягом одного місяця з моменту набрання законної сили цією ухвалою по справі № 400/1498/23 звіт про виконання судового рішення.
07.11.2024 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду. 
Ухвалою від 18.12.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 21.01.2025 ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 скасував та ухвалив нову постанову, якою у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23 відмовив та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23.
12.02.2025 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду. Відповідач зазначає, що рішення суду виконано.
Суд ухвалою від 13.06.2025 прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23, встановив новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області зобов`язання подати протягом одного місяця з моменту набрання законної сили цією ухвалою по справі № 400/1498/23 – звіт про повне виконання судового рішення.
14.07.2025 від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому відповідач зазначає, що рішення суду виконано.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23.
Встановлено новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України, поклавши на Головне управління ПФУ в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ЄДРПОУ 13844159) зобов`язання подати протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою по справі № 400/1498/23 – звіт про повне виконання судового рішення.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025 ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/1498/23 відмовлено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23.
Попереджено начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відповідальність передбачену ст. 382 КАС України, а саме можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
Колегія суддів звернула увагу, що у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 у мотивувальній частині зроблено висновки, що позивач має право на виплату компенсації втрати частини доходів на підставі ч. 2 ст. статті 46 Закону № 1058-IV з 07.10.2009.
27.11.2025 ГУ ПФУ в Миколаївській області подано звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення у справі №400/1498/23 – відмовлено. 
Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 66560 (Шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок за невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23.
Половину штрафу в розмірі 33280 (Тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнуто на користь Державного бюджету України.
Половину штрафу в розмірі 33280 (Тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 00 копійок стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Вказано, що стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі цієї ухвали в частині стягнення 33280,00 грн є Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ: 26255795), а боржником – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі цієї ухвали в частині стягнення 33280,00 грн є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а боржником – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23 в місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснено ОСОБА_2 , що відповідно до абзацу другого частини сьомої статті 3823 КАС України з наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 по справі № 400/1498/23 та ухвалити нове судове рішення, яким прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що компенсація втрати частини доходів розрахована та виплачена за період з 07.10.2009 по 29.02.2020, а отже, висновки суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів виплати компенсації втрати частини доходів з 07.10.2009 з урахуванням висновків суду щодо нарахування таких виплат, є хибними та необґрунтованими.
Головним управлінням неодноразово надавались до суду звіти про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23 із наданням доказів виплати компенсації втрати частини доходів з урахуванням рішення суду від 21.10.2019 по справі № 400/2044/19 (в сумі 23,08 грн.) та рішення суду від 23.02.2021 по справі № 400/5431/20 (в сумі 20,35 грн.)
Отже, вказує, що враховуючи вищенаведене та надання Головним управлінням доказів по справі № 400/1498/23, слідує, що керівником Головного управління вжито всіх можливих заходів в межах своїх повноважень та виконано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23 за позовом ОСОБА_1 . В повному обсязі, а тому підстави для накладення штрафу на керівника Головного управління відсутні.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що пенсійним органом не надано доказів проведення компенсації втрати частини доходів на виконання рішення у даній справі, а нарахування такої компенсації на виконання інших рішень прийнятих у часі раніше (у справі № 400/2044/19 та № 4005431/20), не вказує про виконання рішення суду відповідно до висновків викладених в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 у справі № 400/1498/23, а саме, що при нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, відповідач повинен врахувати наявність рішення у справі № 400/2044/19 та провести таке нарахування та виплату з урахуванням проведених виплат.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частини 1статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частинами 2, 3статті 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.
Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення у справі №400/1498/23 – відмовлено та накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_2 штраф у розмірі 66560 (Шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок за невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23.
Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що Головним управлінням неодноразово надавались до суду звіти про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23 із наданням доказів виплати компенсації втрати частини доходів з урахуванням рішення суду від 21.10.2019 по справі № 400/2044/19 (в сумі 23,08 грн.) та рішення суду від 23.02.2021 по справі № 400/5431/20 (в сумі 20,35 грн.), а отже рішення суду в частині виплати компенсації виконано.
З даного приводу, щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 04.04.2023 у справі № 400/1498/23 зобов`язано Головне управління перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009, з врахуванням компенсації втрати частини доходу та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий у АТ "ОТП Банк" за заявою, поданою представником.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 року у мотивувальній частині зроблено висновки, що позивач має право на виплату компенсації втрати частини доходів на підставі ч.2 ст. статті 46 Закону № 1058-IV з 07.10.2009 року.
Також звернуто увагу, що «Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року по справі № 400/2044/19 визнано неправомірним та скасовано рішення Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області № 45/4 від 17.04.2019 про відмову в поновленні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області поновити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.01.2019, з урахуванням компенсації втрати частини доходів та з врахуванням надбавки до пенсії як дитині війни. Тобто питання компенсації втрати частини доходів з 05.01.2019 року було предметом спору у вищезазначеній справі.
При цьому, Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року по справі № 400/5431/20 при вирішенні питання виплатити пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 по 04.01.2019, питання щодо виплати компенсації втрати частини доходів не було предметом спору….
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, відповідач повинен врахувати наявність рішення у справі № 400/2044/19 та провести таке нарахування та виплату з урахуванням проведених виплат…»
Так, згідно наданого пенсійним органом звіту, колегією суддів встановлено, що на виконання рішення суду від 21.10.2019 по справі № 400/2044/19 ОСОБА_1 нараховано компенсацію втрати частини доходів у розмірі 23,08 грн, яку виплачено у квітні 2020 року.
На виконання рішення суду від 23.02.2021 у справі № 400/5431/20 нараховано ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у розмірі 20,35 грн.
Натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням встановлених обставин та поданого пенсійним фондом звіту в частині виплати та нарахування компенсації втрати частини доходів, рішення суду у частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на виконання рішення у даній справі залишається не виконаним.
Так, пенсійним органом не надано доказів проведення компенсації втрати частини доходів на виконання рішення у даній справі, а нарахування такої компенсації на виконання інших рішень прийнятих у часі раніше (у справі № 400/2044/19 та № 4005431/20), не вказує про виконання рішення суду відповідно до висновків викладених в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2023 року у справі № 400/1498/23, а саме, що при нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, відповідач повинен врахувати наявність рішення у справі № 400/2044/19 та провести таке нарахування та виплату з урахуванням проведених виплат.
Отже, матеріали справи не містять доказів виплати компенсації втрати частини доходів з 07.10.2009 року з урахуванням висновків суду щодо нарахування таких виплат враховуючи періоди за які така компенсація повинна бути нарахована та виплачена з урахуванням вже нарахованої та виплаченої компенсації втрати частини доходів з урахуванням прийнятих у часі раніше рішень суду.
Отже, доказів виплати компенсації втрати частини доходу, матеріали справи не містять, а доводи апеляційної скарги вищевикладених висновків не спростовують.
Таким чином, не можна вважати рішення суду від 04.04.2023 по справі № 400/1498/23 таким, що виконано у повному обсязі.
Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року по справі № 200/3958/19-а, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням (п. 40).
Колегія суддів враховує, що ст. 382 КАС України надає суду право накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф за власною ініціативою.
Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу на невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.
Колегія суддів наголошує, що підставою для накладення штрафу є саме достовірно встановлене судом в ході судового засідання порушення законності та правопорядку, та лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому, визначальною ознакою є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Так, колегія суддів звертає увагу, що судом неодноразово було встановлено строк для подання звіту, водночас жодні перелічені заходи не вплинули на виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення, суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також суд може встановити новий строк для подання звіту.
Відтак, оскільки до теперішнього часу судове рішення по даній справі не виконано у повному обсязі, а визначені вище обставини свідчать, що відповідач ухиляється від його виконання оскільки не вчиняє дій на нарахування компенсації втрати частини доходів, суд апеляційної інстанції аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про надання нового строку подання звіту на відповідно накладення штрафу.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення виготовлений 17 лютого 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова