Справа № 751/310/26 	Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г. 	
Провадження № 33/4823/319/26 	  	
Категорія - ч. 4 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Ширая А.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Ширая А.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2026 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до ст. 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665,60 грн.

Як встановив суд, 01 січня 2026 року о 12 год. 02 хв. в м. Чернігові, по вул. Любецька, 28д, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Акура RL, н.з. НОМЕР_1 , зі сторони перехрестя вул. Вячеслава Чорновола у бік вул. Івана Мазепи, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував стан проїзної частини (засніжене), в результаті чого скоїв зіткнення з дорожнім знаком, в результаті чого отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Також, 01 січня 2026 року о 12 год. 02 хв. в м. Чернігові, по вул. Любецька, 28д, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Акура RL, н.з. НОМЕР_1 , та після скоєного ДТП за його участі, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння (чи до прийняття рішення про звільнення від такого огляду) вжив алкоголь, чим порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Ширай А.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду змінити та перекваліфікувати дії його довірителя з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд формально підійшов до розгляду справи та не об`єктивно і не в повному обсязі дослідив матеріали справи. Акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП, а, навпаки, свідчать про керування останнім транспортним засобом вже у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Зазначені вимоги Закону судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи та визначенні адміністративного стягнення дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, висновок суду першої інстанції, в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідальність за ч. 4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП алкоголь не вживав, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556429 від 01.01.2026 року, ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 12 год. 02 хв. в м. Чернігові, по вул. Любецька, 28д, керував транспортним засобом Акура RL, н.з. НОМЕР_1 , та після скоєного ДТП за його участі, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння (чи до прийняття рішення про звільнення від такого огляду) вжив алкоголь, чим порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.
Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «згоден» (а.с.2).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи працівників поліції, на яких зафіксовано розвиток подій, що передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Як слідує з переглянутих апеляційним судом відеозаписів працівників поліції (а.с.5, 21), після ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння, працівником поліції було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, і останній погодився такий пройти на місці за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний 1,61 проміле. Із даним результатом огляду останній погодився та повідомив, що вживав спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, із відеозаписів видно, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейського, що вживав алкоголь саме після ДТП, про що він також безпосередньо зазначив і у особисто викладених своїх письмових поясненнях (а.с.8).

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього за ч. 4 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 та його захисник не зазначали, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертались і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання його довірителем уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП за його участю вжив спиртні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка є найбільш суворою, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Ширая А.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач