КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
33/824/2247/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ  Справа № 368/137/26

07 квітня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В.
при секретарі Можарівській М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 березня 2026 рокув справі про адміністративне правопорушенняза ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в:
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 березня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 34000 (тридцяти чотирьох тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. (Призначення платежу: Судовий збір, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 23 березня 2026 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 березня 2026 року та закрити провадження у справі, у разі залишення постанови суду першої інстанції без змін, просив суд розстрочити сплату штрафу, строком на двадцять місяців рівними частинами. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з неповним з`ясуванням обставин справи. 
Зазначає, що відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоналізатор "Drager Alcotest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу "Drager Alcotest 6810" про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року.
Вважає, що огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоналізаторів на території України.
Звертає увагу на те, що відповідно до п. 22, розділу ІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Крім цього, згідно ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп?яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Також в апеляційній скарзі просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови. 
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що копію постанови суду першої інстанції апелянт отримав 16 березня 2026 року. В судовому засіданні в суді першої інстанції участь не приймав, оскільки не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
З огляду на вище викладене просив суд поновити строк на апеляційне оскарження. 
За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена за правилами, визначеноми цим Кодексом.
Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- ст. 289 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 06 березня 2026 року ОСОБА_1 присутній не був. 
Копію оскаржуваної постанови апелянту була направлена судом першої інстанції 10 березня 2026 року, проте в матеріалах справи відсутні докази отримання копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи є обгрунтованими, а тому наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки строк було пропущено з поважних причин.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся засобами електронного зв`язку «Електронний Суд». Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, судова повістка про виклик в судове засідання була доставлена адресату 31.03.2026.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та з урахуванням того, що в судовій повістці ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, суд апеляційної інстанції вважає за можливе проводити розгляд справи без участі апелянта. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк три роки, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 572518 від 22.01.2026 року, додатком до протоколу (тестування на алкоголь), постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 09.09.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 22.01.2026, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відеозаписом події.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами частини 2 статті 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 572518 ОСОБА_1 , 22.01.2026 року о 09 год 45 хв. у м.Кагарлику по вул. Столична,22, керував автомобілем ЗАЗ 1103, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводивсяна місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810», проба позитивна 2.08 проміле. Правопорушення вчинено повторно протягом року, так як ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 09.09.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно чеку тестування на алкоголь, результат тестування  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на приладі «Drager Alcotest 6810» - 2,08 %.
22 січня 2026 рокуроку було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Сквирської центральної міської лікарні з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода.
З дослідженого відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що співробітник поліції просить ОСОБА_1 надати документи та попереджає що ведеться відеофіксація. (зафіксований час на відео 09:52) ОСОБА_1 пояснює співробітникам поліції обставини ДТП. 
Співробітник поліції уточнює у ОСОБА_1 чи позбавлений він права керування транспортним засобом, на що ОСОБА_1 підтверджує свою обізнаність з тим, що він позбавлений права керування транспортним засобом. (зафіксований час на відео 09:53)
Співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 проти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що останній погоджується. (зафіксований час на відео 09:54)
ОСОБА_1 просить співробітників поліції ознайомити його з сертифікатом на прилад «Драгер Алкотест 6810». Співробітники поліції надають ОСОБА_1 для огляду сертифікат з яким останній ознайомився. 
В подальшому зафіксовано, як ОСОБА_1 висловлює свою недовіру стосовно наданих документів та вимагає надати докази того, що наданий сертифікат стосується приладу «Драгер Алкотест 6810»за допомогою якого ОСОБА_1 пропонують пройти огляд.
Зафіксовано, як співробітник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, на що останній погоджується, але висловлює своє бажання пройти огляд в медичному закладі в м. Глеваха. Співробітник поліції пояснює ОСОБА_1 , що огляд буде проходити в медичному закладі в м. Кагарлик, оскільки він є найближчим медичним закладном. (зафіксований час на відео 09:57)
Співробітник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, на що останній погоджується, проте подальші дії не вчиняє та ігнорує запитання співробітника поліції. 
Зафіксовано, як співробітник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що його дії будуть розцінені, як ухилення від проходження огляду. 
В подальшому зафіксовано, як ОСОБА_1 обирає мунштук та цілісність його пакування. (зафіксований час на відео 10:03)
Співробітник поліції пояснює ОСОБА_1 процедуру проходження огляду. 
Після проходження огляду результат позитивний- 2,08 промілей (зафіксований час на відео 10:05)
Співробітник поліції пояснює ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення  ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоналізатор "Drager Alcotest 6810" не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу "Drager Alcotest 6810" про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року. Вважає, що огляд на стан алкогольного сп?яніння проводився за допомогою технічного приладу марки "Drager Alcotest 6810", який не відноситься до числа дозволених для застосування газоналізаторів на території України, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.
Так, приладом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор Drager Alcotest. Вказаний прилад зареєстрований в Україні відповідно до Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, що затверджений постановою КМУ від 09.11.2004 № 1497(свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010, строк дії до 10.02.2015).
Як роз`яснює ДП «Український медичний центр сертифікації», включення «Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення у експлуатацію (початок використання), закінчення ж строку дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію. Таким чином, використання газоаналізаторів Drager Alcotest 6810, які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію протягом строку дії свідоцтва та знаходження цих приладів у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є законним.
Відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2017 № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitroв обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики invitroв обіг (далі - Реєстр осіб). У вказаному Реєстрі, який є у публічному доступі, міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», код за каталогом: 83 22 660, декларація про відповідність медичних виробів від 20 лютого 2019 (версія 03). Сертифікат відповідності № UA.TR.039.645 від 18 лютого 2019 (Перше видання: 08.06.2018).
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1324-VII від 05.06.2014 року між повірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 і становить 1 рік.
У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Згідно даних роздруківки з приладу Drager (а.с. 2) останнє градуювання приладу проводилось 25.02.2026 року. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 22 січня 2026 року, тобто в межах дванадцяти місячного строку калібрування приладу.
Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений із використанням законодавчо врегульованого газоаналізатору Drager Alcotest 6810, без порушення строку його градуювання (калібрування), апеляційний суд вважає доводи апелянта про недійсність проведеного огляду повністю спростованими.
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що  ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 . 
Стосовно клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплату штрафу, строком на двадцять місяців рівними частинами, суд апеляційної інстанції зазначає, що розстрочка сплати штрафу, а так само відтермінування або заміна позбавлення права керування транспортними засобами на інший вид стягнення Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачені. Разом з тим, за наявності передбачених ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" підстав ОСОБА_1 має право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення в частині стягнення з нього штрафу.
Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 06 березня 2026 року
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 06 березня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: