Справа № 555/67/26 
Номер провадження 1-кп/555/136/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2026 р.	  	

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 
при секретарі - ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 
захисника - адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Березне кримінальне провадження №12025181060000149 від 03.06.2026 року по обвинуваченню  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , здійснюючи свою діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером 5620489800:02:008:0035, яка знаходиться поблизу с.Яцьковичі, Березнівської територіальної громади Рівненського району Рівненської області, розташованій на землях сільськогосподарського призначення (01.07 для городництва), в порушення вимог Закону України «Про охорону земель» та Земельного кодексу України, з березня місяця 2025 по 02 червня 2025 року, використовував розміщені на вказаній земельній ділянці три стаціонарні джерела забруднення (піролізні печі), які в сукупності утворюють виробничий комплекс з випалювання деревного вугілля.
Статтею 46 Закону України «Про охорону земель» визначено, що громадяни, діяльність яких пов`язана з накопиченням відходів, зобов`язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про управління відходами».
Функціонування вищевказаного комплексу супроводжується виділенням джерелом забруднення шкідливих речовин, рідких відходів у вигляді різної за своїм хімічним складом смолистої маси, сформованої внаслідок термічної обробки переважно твердих порід деревини. Недотримання ОСОБА_4 спеціальних правил поводження із відходами виробництва та неконтрольоване потрапляння їх впродовж тривалого періоду часу на поверхню ґрунту безпосередньо під зазначеним комплексом призвели до забруднення частини вищевказаної земельної ділянки площею 119 кв.м. шляхом значного збільшення концентрації вмісту певних шкідливих речовин у складі ґрунту.
Зокрема, безпосередньо на місці видимого забруднення обсяг виявленої шкідливої речовини у вигляді сульфатів сягає 671,8 мг/кг, в той час як гранично допустима концентрація може складати 160 мг/кг, фосфору сягає 167,9 мг/кг, що в 8 разів перевищує вміст зазначеної речовини у фонових пробах ґрунту (19,6 мг/кг).
Зазначені умисні дії ОСОБА_4 призвели до забруднення не передбачених для використання у вказаній діяльності земель сільськогосподарського призначення шкідливими для довкілля відходами, що, з огляду на обсяг перевищення нормативів речовин, створило небезпеку для довкілля.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.239 КК України – забруднення земель відходами шкідливими для довкілля внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
Обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання, - є щире каяття, добровільне відшкодування заподіяних збитків. 
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
13.03.2026 року між прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 за згоди представника потерпілого та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій особи ч.1 ст.239 КК України та призначення покарання - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17 000 гривень).
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Вирішуючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, яка щодо змісту та порядку її укладення відповідає вимогам ст.470, 472 та ст.469 КПК України, а також положенням КК України щодо міри узгодженого покарання.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні просять угоду про визнання винуватості затвердити, як таку що відповідає вимога КПК України та КК України, і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (ст. 470 КПК України).
Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Суд вважає, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у забезпеченні можливості найскорішого вирішення кримінального провадження при мінімальних витратах державних ресурсів. Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся. 
Процесуальні витрати відсутні.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
У зв`язку з чим суд скасовує арешт, що накладено відповідно до ухвали слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 14.10.2025 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 на стадії судового провадження не обирався. 
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд –

У Х В А Л И В : 
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2026 року між прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 зі згоди представника потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №12025181060000149 від 03.06.2025 року.
ОСОБА_8  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Арешт, що накладено відповідно до ухвали слідчого судді Березнівського районного суду Рівненської області від 14.10.2025 року, скасувати
Речові докази: 3 піролізні печі та деревину породи береза, дуб, сосна звичайна загальною кубомасою 21 метр кубічний – залишити у користуванні власника.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя 	ОСОБА_1