справа № 370/1090/25 головуючий у суді І інстанції Білоцька Л.В.
провадження № 22-ц/824/7378/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
18 березня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Фінагеєва В.О., 
суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
за участю секретаря Надточий К.О.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Макарівської селищної ради на додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Білоцької Л.В., у селищі Макарів Київської області, повний текст додаткового рішення виготовлено 19 грудня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради, Виконавчого комітету Макарівської селищної ради, треті особи: Макарівська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори Тищенко Вікторія Григорівна, про визнання права на завершення приватизації, -
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив: визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на завершення розпочатої спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , процедури приватизації однокімнатної квартири, загальна площа 38.7 кв.м., житлова площа 15.2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 02 грудня 2025 року позов  ОСОБА_1 задоволено.
Додатковим рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 грудня 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Макарівської селищної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати за наслідками розгляду справи № 370/1090/25 у виді судового збору за подання до суду позову в сумі 968,96 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. 
В апеляційній скарзі Макарівська селищна радапросить додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити, шляхом зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, присуджену до стягнення до розумного та співмірного рівня зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, а саме з 20 000,00 грн. до 5 000,00 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги Макарівська селищна рада зазначає, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу, присуджений до стягнення, у вказаній сумі, є надмірним та не є співмірним з складністю справи, вказана справа в розумінні вимог ЦПК України не є складною, а відтак не потребує від адвоката позивача значних зусиль у наданні правничої допомоги, зокрема, таких, як подання додаткових клопотань, пояснень, тощо, доводи позивача базуються на усталеній практиці Верховного Суду, що в свою чергу не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі; Судом проведено незначну кількість судових засідань (позивач приймав участь в судових засіданнях в режимі ВКЗ) і лише три судові засідання (16.06.2025+25.08.2025+02.12.2025) загальною тривалістю близько півтори години, призвели до вирішення справи по суті. Розмір витрат не співмірний з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Матеріали справи не містять розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Таким чином, стягнута судом першої інстанції сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності та справедливості, з урахуванням предмету та обставин даної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вказує, що матеріали справи містять докази понесених судових витрат позивачем, що не було спростовано відповідачем при ухвалені додаткового судового рішення. Відповідач протягом тривалого часу порушує права на приватизацію квартири, чим створює перешкоди в реалізації конституційних прав на отримання житла. Тривалий час допускає протиправну бездіяльність в завершені розпочатої приватизації квартири розпочатої спадкодавцем (батьком позивача). При цьому, позивачем було належними та допустимими доказами підтверджено понесені судові витрати на правничу допомогу, які були виконані реально і підтверджуються матеріалами справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції врахував клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, взяв до уваги співмірність заявленого розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання зазначеної роботи; обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, дійшов висновку про необхідність їх зменшення до 20 000,00 грн.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Корнійчуком С.А. подано наступні докази: договір про надання правничої (правової) допомоги від 31 березня 2025 року, Акт про надання правничої допомоги від 03 грудня 2025 року, квитанцію від 31 березня 2025 року про оплату послуг адвоката у сумі 60 000,00 грн.
Розподіляючи судові витрати, суд першої інстанції урахував складність справи, об`єм виконаних адвокатом робіт, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони, дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., оскільки саме такий розмір правової допомоги відповідає критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, та фактично зводяться до незгоди відповідача з висновками суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Макарівської селищної ради залишити без задоволення.
Додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.