ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"26" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3767/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
за участю секретаря судового засідання Ніконової Д.І.,
розглянувши справу № 916/3767/25 в порядку загального позовного провадження 
за позовом:  ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 / 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” /ЄДРПОУ 36156091, адреса – 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 22-а/
про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії 

за участі представників учасників справи:
від позивача: адвокат Стріченко Д.А. за ордером;
від відповідача: Кравченко С.Д. в порядку самопредставництва юридичної особи

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 /позивач, ОСОБА_2 / звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №3866/25 від 12.09.2025/ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” /відповідач, ОСББ “ЖК “Сім самураїв”/, в якій просить суд:
- Визнати недійсним з моменту прийняття рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” від 01.11.2021, оформлене протоколом під номером 111, в частині третього питання порядку денного про встановлення мінімального розміру сплати за споживання теплової енергії не менше, ніж 40% від технічних умов індивідуального проєкта для кожної квартири. 
- Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” здійснити перерахунок нарахувань, здійснених на адресу ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_2 починаючи з 01.11.2021 року за весь період нарахувань до дати ухвалення рішення по справі з урахуванням показань індивідуального теплолічильника KAMSTRUP MULTICAL 401, який здійснює облік спожитої теплової енергії у квартирі АДРЕСА_2 .
Позов пред`явлено з посиланням на положення ст.ст. 14, 18 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, ст. 92 Цивільного кодексу України, Закон України "Про житлово-комунальні послуги", Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджену наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 /далі - Методика 315/.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У квартирі встановлено індивідуальний теплолічильник KAMSTRUP MULTICAL 401; придатність приладу підтверджена паспортом та свідоцтвом про повірку, чинним до 13.09.2025. 01.11.2021 за результатами засідання правління ОСББ «ЖК «Сім самураїв» було прийнято рішення, оформлене в вигляді Протоколу № 111. Вказаним рішенням для власників квартир з індивідуальними теплолічильниками встановило “мінімальний розмір сплати” на рівні не менше 40 % від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири. На підставі оскаржуваного рішення ОСББ здійснює нарахування позивачу без урахування показань індивідуального лічильника, що підтверджується розрахунковими відомостями/квитанціями. Позивач вважає, що вказане рішення є незаконним, так як порядок його прийняття не відповідає передбаченій законом процедурі, а нарахування, здійснені на підставі вказаного рішення, мають бути переглянуті.
Позивач зокрема посилається на те, що відповідач у оскаржуваному рішенні вказав про нарахування на рівні 40% від технічних умов засобу обліку, що суперечить приписам Методики №315, затвердженої Наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року. У зв`язку із тим, що відповідач не надавав пояснень з приводу обґрунтованості нарахувань, способу їх здійснення та не заперечував, що підставою для нарахування є оскаржуване рішення, позивач робить висновок, що нарахування за послугу теплопостачання здійснювались відповідачем на підставі та у розмірах визначених оскаржуваним рішенням. Вважає, що проведені нарахування є незаконними та відповідач має здійснити перерахунок. Додатково зазначає, що перерахунок із встановленням вартості за послугу теплопостачання на підставі Методики №315 може бути здійснено у разі, якщо відповідач дотримується певних вимог, в том числі щодо знімання показань приладу обліку теплопостачання, вираховування середнього питомого споживання теплової енергії в будинку для подальшого нарахування власникам лічильників, у яких покази нижчі за мінімально допустимі. Проте, так як жодних підтверджень дотримання необхідної процедури для нарахування оплати за теплопостачання відповідно до Методики №315 відповідач не надавав та не повідомляв про їх вчинення, то відповідач позбавлений можливості здійснити нарахування на підставі та у порядку визначеному Методикою №315. Вважає, що у даному разі відповідач здійснюючи перерахунок нарахувань за послугу теплопостачання має керуватись лише даними засобу обліку позивача.
Ухвалою суду від 17.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/3743/25. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2025 р. на 12:30.
В підготовчому судовому засіданні 15.10.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання та призначено розгляд справи на 12.11.2025 на 14:00.
14.10.2025 судом від відповідача отримано відзив на позовну заяву /вх. №32217/25 від 14.10.2025/.
Ухвалою суду від 15.10.2025 відзив на позовну заяву, поданий Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” /вх. №32217/25 від 14.10.2025/ у справі № 916/4692/24 - повернуто заявникові без розгляду.
22.10.2025 від відповідача надійшов відзив на позов /вх.№33322/25 від 22.10.2025/, в якому він просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
При цьому відповідач вказує, що з часу прийняття рішення співвласниками про утворення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс “Сім самураїв” у співвласників майна одразу виникли взаємні права та обов`язки, визначені статутом ОСББ та законодавством України. 
01.11.2021 на засіданні правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс “Сім самураїв” було прийнято Протокол № 111. Вказаним рішенням встановлено мінімальний розмір оплати за споживання теплової енергії не менш ніж 40 % від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири. Відповідач зауважує, що зазначене рішення не є встановленням тарифів, як про це зазначає позивач, ні в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ні в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Наведене рішення було прийнято відповідачем у законний спосіб, відтак твердження позивача про порушення процедури та відсутність у відповідача повноважень на його прийняття безпідставні. Твердження позивача, нібито відповідач не дотримався Методики № 315 розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року, не відповідають дійсності, оскільки при встановленні мінімального розміру оплати за споживання теплової енергії всі розрахунки було виконано відповідно до формул, зазначених у наведеній Методиці № 315. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В підготовчому судовому засіданні 12.11.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про поновлення строку на подання відзиву та долучено відзив до матеріалів справи. Також судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні та призначено розгляд справи на 03.12.2025 на 14:00.
13.11.2025 судом отримано відповідь на відзив /вх.№36241/25 від 13.11.2025/, в якій позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та вважає доводи, викладені у відзиві ОСББ «ЖК “Сім самураїв”» нічим не обґрунтованими, не підтвердженими та такими, що жодним чином не спростовують змісту позовної заяви та законності заявлених вимог. При цьому позивач посилається на те, що відповідач у відзиві намагається подати це рішення як таке, що «не є встановленням тарифу». Але за змістом це саме встановлення обов`язкового мінімального платежу для частини співвласників – тобто фактично визначення розміру обов`язкового грошового зобов`язання. Вказує, що згідно положень закону це може робити лише вищий орган – загальні збори, а не правління. Той факт, що рішення названо «встановленням мінімального розміру оплати», а не «тарифом», не змінює його правової природи: наслідком рішення стало нарахування позивачу суми, більшої, ніж показав індивідуальний лічильник, і саме на підставі цього рішення ОСББ виставляє рахунки. Тобто рішення породжує майновий обов`язок – а отже, мало би ухвалюватися органом, уповноваженим встановлювати такі обов`язки. 
Також позивач зауважує, що навіть законодавець в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» не надає чіткого визначення терміну тариф, що вказує на відсутність такої необхідності, оскільки основним є майнові зобов`язання, які встановлюються для споживача надавачем послуг і не важливо як вони називаються – тариф, розмір оплати, розмір внеску, тощо. При цьому позивач посилається на п. 1.5. розділу 1 Методичних рекомендацій щодо розрахунків економічно обґрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги затверджені наказом Держбуду України від 29.03.1999 року, в якому визначено, що тариф на житлово-комунальні послуги – це розмір плати за утримання житла і прибудинкових територій або за надання комунальної послуги що забезпечує мінімальний необхідний рівень відшкодування витрат та програму розвитку об`єктів ЖКГ». Отже, тариф – це і є розмір оплати. Таким чином, твердження відповідача, що оскаржуваним рішенням було встановлено мінімальний розмір оплати фактично підтверджує, що ним було встановлено розмір тарифу, так як вказані дефініції є тотожними.
Позивач наголошує на тому, що відзив не містить документального підтвердження повноважень правління встановлювати мінімальний розмір оплати; відзив не містить розрахунків за Методикою № 315, отже не спростовує доводи позову про неправильний спосіб нарахувань; відзив не спростовує судову практику, на яку посилається позивач. На думку позивача, заперечення відповідача носять загальний характер і не усувають встановлених у позові порушень.
03.12.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів /вх.№38582/25 від 03.12.2025/ та додаткові документи.
03.12.2025 о 14:00 год підготовче засідання у справі № 916/3767/25 не відбулося у зв`язку із технічними проблемами з доступом до сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). 
Ухвалою суду від 04.12.2025 призначено підготовче засідання по справі № 916/3767/25 на 20.01.2026 р. на 10:20.
В підготовчому засіданні 04.12.2025 судом у протокольній формі у порядку ст. 185 ГПК України оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.02.2026 року на 12:00. Також судом визнано явку всіх учасників справи обов`язковою у судове засідання по справі №916/3767/25, яке відбудеться 11.02.2026 о 12:00.
В судовому засіданні 11.02.2026 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні та призначено розгляд справи на 26.02.2026 р. на 11:00.
В судовому засіданні 26.02.2026 представник позивача позовну заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 26.02.2026 в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до Протоколу засідання Правління ОСББ «Житловий комплекс «Сім самураїв» №111 від 01.11.2021 по третьому питанню порядку денного: 
Слухали: Голову Правління ОСББ «ЖК «Сім самураїв» Кравченко С.Д., який повідомив, що у зв`язку з підвищенням тарифів на опалення, зросла кількість квартир, в яких були встановлені лічильники тепла, за узгодженням з правлінням ОСББ «ЖК «Сім самураїв» та згідно чинного законодавства України, та запропонував встановити мінімальний розмір сплати за споживання теплової енергії для кожної квартири індивідуально, згідно узгоджених технічних умов та індивідуального проєкту.
Вирішили: Встановити мінімальний розмір сплати за споживання теплової енергії не менш ніж 40% від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” від 01.11.2021, оформленого протоколом під номером 111, в частині третього питання порядку денного, а саме щодо встановлення мінімального розміру сплати за споживання теплової енергії не менш ніж 40% від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань здійснених на адресу позивача як власника квартири АДРЕСА_2 , починаючи з 01.11.2021 року за весь період нарахувань до дати ухвалення рішення по справі з урахуванням показань індивідуального теплолічильника KAMSTRUP MULTICAL 401.
В ході судового розгляду справи судом встановлено, що фактично між сторонами виник спір щодо того, чи є мінімальний розмір сплати за споживання теплової енергії не менш ніж 40% від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири, встановлений оспорюваним рішенням Правління ОСББ, встановленням розміру внесків і платежів співвласників, що відноситься до виключної компетенції загальних зборів. З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. 
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". 
Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. 
У відповідності до ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Статтею 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання.
Відповідно до ч. ч. 16-19 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів об`єднання або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.
Пунктом 4.1 Статуту ОСББ «ЖК «Сім самураїв» визначено, що органами управління Об`єднання є загальні збори його членів, Правління Об`єднання та Ревізійна комісія Об`єднання.
Відповідно до п. 4.6 Статуту до компетенції Правління Об`єднання належить: 
1) підготовка кошторису, балансу та річного звіту Об`єднання;
2) здійснення контролю за своєчасною сплатою Власниками житлово-комунальних послуг та внесків на утримання і ремонт загального майна житлового будинку та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством;
3) розпорядження коштами Об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами членів Об`єднання кошторису;
4) укладання договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за виконанням договорів;
5) ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність Об`єднання;
6) скликання та організація проведення загальних зборів.
Таким чином, і в Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», і в Статуті ОСББ «ЖК «Сім самураїв» передбачені повноваження Правління Об`єднання щодо вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством. 
Великий тлумачний словник сучасної української мови наводить таке визначення слова «тариф» - офіційно встановлений розмір оплати, оподаткування чогось.
З матеріалів справи вбачається, що Правлінням ОСББ було прийнято рішення встановити мінімальний розмір сплати за споживання теплової енергії не менш ніж 40% від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири, тобто не було офіційно встановлено будь-якого конкретного розміру оплати.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що Правлінням ОСББ оспорюване рішення було прийняте в межах своїх компетенції. З позовної заяви та пояснень сторони позивача вбачається, що позивач не оспорює законність проведення засідання Правління ОСББ, а лише не погоджується з прийнятим рішенням.
При цьому мінімальний розмір оплати від технічних умов індивідуального проєкту для кожної квартири встановлений на рівні, нижчому, ніж визначений положеннями Методики -315. 
Згідно з ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, так як не обґрунтовані та не доведені. 
Також суд зазначає, що стороною позивача в ході судового розгляду справи не доведено порушення прав ОСОБА_3 відповідачем.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Житловий комплекс “Сім самураїв” про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити в повному обсязі.
2. Судові витрати зі сплати судового збору у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 09 березня 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко