ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/847/26 Справа № 205/18113/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника Будьонного В.С. на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 26 січня 2026 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч.4 ст. 156 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 26 січня 2026 року визнано виною ОСОБА_1 за ч.4 ст. 156 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 13 600 грн. з конфіскацією предметів торгівлі та стягнуто судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 20 листопада 2025 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці, в тютюновому кіоску за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. Кондратюка, буд. 4б, здійснила продаж тютюнових виробів без марки акцизного податку. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 156 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки матеріали справи не підтверджують факт реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку, не доводиться повторність. При цьому, суд не міг взяти до уваги письмові пояснення свідка, так як не допитував його безпосередньо. Також відсутні грошові кошти від продажу, відео чи фото матеріали. Між цим, ОСОБА_1 не є субєктом правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення теж неналежний, тому що об`єктивна сторона не зазначена. 
Також просить поновити строк, оскільки із текстом рішення захисник ознайомився 02 лютого 2026 року.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 та захисник Будьонний В.С. до апеляційного суду не зявилися, повідомлені належним чином про перегляд справи, клопотань про перенесення або поважні причини неприбуття не отримано, тому можливо здійснити судове засідання без їх участі.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Вирішуючи питання про поновлення строку, то апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії рішення, а як зазначає в апеляційній скарзі захисник, що з мотивами суду І інстанції ознайомився лише 02 лютого 2026 року та 08 лютого 2026 році подано апеляційну скаргу. Так як для написання доводів апеляційної скарги необхідно ознайомитися з рішенням суду, тому в даному випадку можливо поновити строк на оскарження.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КупАП).
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Диспозиція частини 4 статті 156 КУпАП передбачає відповідальність осіб за Дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
В частина 1 вказаної статті передбачено відповідальність за роздрібну або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. 
Факт реалізації ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного податку підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладено обставини вчинення правопорушення; протоколом огляду та вилучення речей і предметів згідно яких об`єктом огляду є тютюнові вироби без марок акцизного податку вилучені у гр. ОСОБА_2 , який придбав їх у кіоску за адресою: АДРЕСА_2 ; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який підтвердив купівлю тютюнових виробів без марок акцизного податку в кіоску за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 4Б.
Отже, доводи захисника щодо не доведення матеріалами справи факту продажі тютюнових виробів без марок акцизного податку ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
В той же час, в протоколі у описовій частині об`єктивної сторони не зазначено про повторність вчинення правопорушення ОСОБА_1 . В той же час, суд І інстанції самостійно встановив повторність, вийшовши за межі протоколу, чим погіршив становище особи.
На підставі вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що діяння ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 156 КУпАП на ч. 1 ст. 156 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, з конфіскацією вилучених предметів, оскільки на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк захиснику Будьонному В.С. на оскарження постанови Новокодацького районного суду м. Дніпра від 26 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Будьонного В.С.— задовольнити частково.
Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 26 січня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст. 156 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 156 КУпАП на ч. 1 ст. 156 цього Кодексу та пом`якшити їй адміністративне стягнення до штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., з конфіскацією вилучених предметів торгівлі згідно з протоколом огляду та вилучення речей та предметів від 20 листопада 2025 року.
У решті постанову - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        Р.В.Мудрецький