Провадження № 2/537/691/2026
Справа № 524/14379/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2026 місто Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука у складі головуючого судді Дряхлова Є.О., 

за участі секретаря судових засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом: 

Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»

до

ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (надалі за текстом – позивач або ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося з позовом до  ОСОБА_1 (надалі за текстом – відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між «Лінеруа Україна» (надалі за текстом – ТОВ «Лінеруа Україна») і відповідачем було укладено договір позики.

3. Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.

4. При цьому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (надалі за текстом – ТОВ «Свеа Фінанс» (колишня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна»).

5. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, ані відзиву, ані будь-яких інших процесуальних документів до суду не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

7. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, письмово про поважні причини неявки у судове засідання не надав.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.11.2025 матеріали цивільної справи передано за підсудністю на розгляд Крюківського районного суду міста Кременчука за територіальною підсудністю на підставі частини 1 статті 31 ЦПК України.

9. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Крюківського районного суду міста Кременчука від 15.01.2026 матеріали позовної заяви передано головуючому судді Дряхлову Є.О.

10. Ухвалою суду від 16.01.2026 у справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб, розгляд справи призначено на 11.02.2026.

11. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзиву на позов не подав, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

13. Відповідно до укладеного між ТОВ «Лінеруа Україна» та відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024, відповідач отримав кредит в розмірі 11 200,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі у розмірі 1,50% (стандартна процентна ставка) за один день користування кредитними коштами, строк кредитування 360 день.

14. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Лінеруа Україна» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення фінансових операцій – основні види економічної діяльності 64.92 «Інші види кредитування», зокрема, надання позик небанківськими фінансовими установами, при якій надання кредиту може приймати різні форми, такі як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо.

15. Укладений договір складається з договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024, Правил надання коштів у позику, паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту.

16. Відповідач з умовами договору ознайомився, договір ним підписаний електронним підписом 12.06.2024 о 21:55:50 у формі одноразового ідентифікатора 81365.

17. 12.06.2024 на рахунок відповідача, зазначений у кредитному договорі, було перераховано грошові кошти у сумі 11 200,00 грн, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» за № 20250124-1845 від 24.01.2025.

18. 24.01.2025 між ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-02/25, за яким ТОВ «Лінеруа Україна» передало ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до боржників згідно Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025, зокрема, за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024. 

Передача такого права підтверджується актом приймання-передачі Документації за договором факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025. 

19. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 від 24.01.2025, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 52 097,74 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу – 11 199,99 грн, заборгованості по відсоткам – 35 297,75 грн, штрафних санкцій – 5 600,00 грн та суми фінансування – 1780,80 грн.

20. Згідно розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 52 097,74 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу – 11 199,99 грн, заборгованості по відсоткам – 35 297,75 грн та штрафних санкцій – 5 600,00 грн.

V. Оцінка суду

21. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом – ЦК України).

22. Вище зазначений договір підписаний за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.

23. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

24. Ураховуючи вище викладене, судом встановлено, що договір підписаний між ТОВ «Лінеруа Україна» та відповідачем електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Лінеруа Україна» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених договором та графіком погашення кредитної заборгованості.

25. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

26. Необхідність виконання зобов`язання належним чином та обов`язковість виконання договору закріплені в статях 525-526, 530, 629 ЦК України.

27. В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 

28. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК України позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача.

29. Щодо позовних вимог в частині стягнення відсотків за кредитним договором, суд виходить з наступного.

30. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

31. Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 35 297,75 грн та штрафні санкції у розмірі 5 600,00 грн.

32. Пунктом 1.3. договору передбачено, що кредит надається строком на 369 календарних днів з 12.06.2024 по 06.06.2025. 

33. За користування кредитом клієнт сплачує товариству відсотки, передбачені п. 1.4.1. (стандартна процентна ставка в розмірі 1,50% за кожен день). Денна процентна ставка за даним договором при застосування стандартної процентної ставки дорівнює 1,5%.

34. Згідно наданого розрахунку кредитора ТОВ «Лінеруа Україна», 13.06.2024 відповідачем було сплачено 0,01 грн тіла кредиту та 336,00 грн процентів, 19.07.2024 – 2 500,00 грн процентів.

З цих підстав, кредитор нарахував відповідачу на тіло кредиту 11 199,99 грн відсотки за денною процентною ставкою в розмірі 1,50% за період з 12.06.2024 (дати видачі кредиту) по 24.01.2025 у розмірі 35 297,75 грн.

35. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до приписів частин 1-3 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5%; протягом наступних 120 днів – 1,5%.

Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23.04.2024 не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 не більше 1%.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.

Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

36. Враховуючи викладене, кредитор мав нараховувати денну процентну ставку за вказаним кредитним договором за період з 12.06.2024 (день укладення договору) по 20.08.2024 не більше 1,5%, за період з 21.08.2024 по 24.01.2025 не більше 1%.

37. За розрахунком суду, відповідач мав сплатити на користь позивача відсотки у наступному розмірі:

- за період з 12.06.2024 по 20.08.2024 (70 днів) за денною ставкою 1,50%, яка передбачена п. 1.4.1. договору,  від суми заборгованості 11 199,99 грн (167,99 грн), розмір заборгованості за відсотками складає 11 759,30 грн, 
- за період з 21.08.2024 по 24.01.2025 (157 днів) за денною ставкою 1% від суми заборгованості 11 199,99 грн (111,99 грн), розмір заборгованості за відсотками складає 17 582,43 грн. 

За підсумками, з урахуванням сплачених відповідачем коштів на погашення процентів, загальний розмір заборгованості за відсотками складає 26 505,73 грн.

38. Ураховуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024 в розмірі 37 704,73 грн, яка складається із: тіла кредиту у розмірі 11 199,99 грн. та заборгованості по відсоткам у розмірі 26 505,73 грн. 

39. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

40. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

41. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

42. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

43. За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 

44. Ураховуючи викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 753,09 грн.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

2. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4730575 від 12.06.2024 в розмірі 37 704,73 грн (тридцять сім тисяч сімсот чотири гривні 73 копійки).

3. Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» 1 753,09 грн (одну тисячу сімсот п`ятдесят три гривні 09 копійок) судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, місто Київ, 03126).

Відповідач: ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Євгеній ДРЯХЛОВ

Повний текст Рішення суду складено 16.02.2026.