СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/24739/25
пр. № 1-кп/759/689/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025 за № 12025100080002982, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. криничний луг куйбишевського р-ну ростовської обл. рф, росіянина, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, розлучений, маж малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 
- 26.12.2008 Алчевським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 1 рік; 
- 17.06.2009 Алчевським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців;
- 21.10.2013 Алчевським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 2 роки; 
- 03.02.2014 Алчевським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України (вирок змінений Апеляційним судом Луганської області 29.04.2014) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вирок Алчевського міським судом Луганської області від 21.10.2013 - виконувати самостійно;
- 05.05.2021 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 1 рік; 
- 31.05.2021 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75; 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 1 рік;
- 02.11.2022 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. Звільнився 01.12.2023 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, 03.09.2025 у невстановлений досудовим розслідуванні час перебував на зупинці громадського транспорту «Проспект Академіка Корольова», що розташована по пр. Академіка Корольова, 3 в м. Києві, де звернув свою увагу на мобільний телефон, який знаходився біля лавочки на асфальтному покритті, тобто перебував фактично у вільному доступі. У цей час та місці, у ОСОБА_4 раптово виник прямий злочинний умисел на повторне, таємне протиправне заволодіння чужим майном, а саме зазначеним вище мобільним телефоном, таким чином визначивши зазначений мобільний телефон для себе предметом злочинного посягання.
Реалізовуючи зазначений вище злочинний умисел, перебуваючи 03.09.2025 в невстановлений досудовим розслідуванні час на зупинці громадського транспорту «Проспект Академіка Корольова», що розташована по пр. Академіка Корольова, 3 в м. Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що мобільний телефон перебуває у вільному доступі, залишений користувачем без нагляду, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи, що в країні триває воєнний стан, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зокрема, користувач майна, та не зможе йому завадити, шляхом вільного доступу, підійшов та взяв до своїх рук мобільний телефон марки «Motorola G24» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , P/N: НОМЕР_3 , темно сірого кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, вартістю 3423 грн 33 к., що належить потерпілому ОСОБА_8 . Після чого, з метою доведення свого вказаного умисного злочину до кінця, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, направившись з викраденим майном у невідомому напрямку, тобто довів свій злочинний умисел до кінця - обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився у подальшому даним майном на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 3423 грн 33 к.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 03.09.2025 перебував на зупинці громадського транспорту «Проспект Академіка Корольова», що розташована по пр. Академіка Корольова, 3 в м. Києві. На лавці сидів чоловік, а під лавкою лежить мобільний телефон. Він підійшов та підняв даний мобільний телефон та пішов. У подальшому він продав мобільний телефон знайомому за 500 грн. 
У судовому засіданні, яке відбулося 18.12.2025, потерпілий ОСОБА_8 також підтвердив обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, та просив повернути йому мобільний телефон, який перебуває на зберіганні у поліції.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 03.09.2025, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Проспект Академіка Корольова», що розташована по пр. Академіка Корольова, 3 в м. Києві, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів. 
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має малолітню дитину, не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий.
Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі. 
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, ставлення до вчиненого, а також те, що викрадене майно фактично повернуто потерпілому (визнано речовим доказом), суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4  обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. 
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4  та відповідатиме його меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 31-32, 33).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. 
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 24).
Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначити  ОСОБА_4  покарання за 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Motorola G24» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , P/N: НОМЕР_3 , темно сірого кольору, який знаходився в чохлі чорного кольору, поміщений до спец пакету WAR0038683 та переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_8 .
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з  ОСОБА_4  на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученим стороною обвинувачення експертом спеціалізованої установи, 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн 80 к. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1