УХВАЛА
07 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 369/18089/24
провадження № 61-3844ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якушева Станіслава Ігоровича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року    ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з    ОСОБА_2 суму забезпечувального платежу в розмірі 476 325,00 грн; штраф - 47 632,50 грн; 3 %річних - 68 598,61 грн; інфляційні збитки - 302 923,75 грн; судовий збір - 8 954,80 грн, витрати на правову допомогу - 25 000,00 грн.
20 жовтня 2025 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в задоволенні позову відмовлено.
12 лютого 2026 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року залишено без змін.
У березні 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Якушев С. І. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 847 847,36 грн.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14-ц, 
від 25 червня 2019 року в справі № 924/3856/16-ц, в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі №396/29/17, від 28 вересня 2022 року в справі 
№ 530/1995/18, від 08 лютого 2023 року в справі № 359/12165/14-ц, від 13 березня 2023 року в справі № 398/1796/20, від 09 вересня 2024 року в справі № 466/3398/21, від 31 січня 2024 року в справі № 201/4160/19, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявник вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. 
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники  справи мають подати своїзаперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Якушева Станіслава Ігоровича на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року.
Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/18089/24 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська