ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Бобров Ю.О.

24 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/2497/24 пров. № А/857/30600/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання: Пославського Д.Б.
представника відповідача 1: Шешурак Н.В.
представника відповідача 2: Лещак Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 300/2497/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурного-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
03.04.2024р. позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурного-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради у якому просили суд:
-визнати протиправними дії щодо видачі дозволів від 15.03.2024р. на виконання будівельних робіт та будівельних паспортів; 
-визнати протиправними та скасувати дозволи від 15.03.2024р. на виконання будівельних робіт, визнання протиправними та скасування будівельних паспортів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Просить суд, Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю.
Представники відповідача 1, Шешурак Н.В., відповідача 2, Лещак Н.І. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечили з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просили у задоволенні такої відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
24.02.2026р. представник апелянта Зелінський П.Л. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям, зверненням за медичною допомого, наявністю листка непрацездатності. До клопотання долучив інформаційну довідку від 04.11.2025р.
Колегія суддів не вбачає підстав для повторного відкладення розгляду справи, оскільки враховує розумні строки розгляду справи та ту обставину, що явка представника апелянта не була визнана обов`язковою. В апеляційному суді діє принцип: суд переглядає справу за наявними матеріалами. Апеляційна скарга представником апелянта вже подана, її зміст зрозумілий, жодних додаткових пояснень чи доповнень до неї апелянт не надав.
При цьому, апеляційним судом вжито вичерпних заходів для забезпечення участі апелянта, представників відповідачів, погоджено та організовано відеоконференцію. 
Надана інформаційна довідка від 04.11.2025р. лише фіксує факт звернення до медичного закладу, але не свідчить про неможливість брати участь у судовому засіданні дистанційно. В даній довідці зазначена дата 04.11.2025р., ( засідання призначене на 24.02.2026р.). Тобто, Довідка від 04.11.2025р. ніяк не може підтверджувати стан здоров`я на дату засідання 24.02.2026р. (різниця понад три місяці).
Отже, дана довідка є неактуальною. Вона фіксує стан здоров`я особи на листопад минулого 2025 року та не може свідчити про неможливість участі представника в засіданні 24 лютого 2026року.
Крім того, інформаційна довідка від 04.11.2025р. не містить прізвища пацієнта, а тому, не є персоніфікованою. Не доводить факт хвороби саме представника апелянта і не має сили доказу в розумінні процесуального кодексу». Відсутність персоніфікації: документ, що не містить прізвища, імені та по батькові особи, не має доказової сили в розумінні ст.77 КАС України, оскільки він не дозволяє встановити зв`язок між медичною допомогою та представником Зелінським П.Л.
Таким чином, надана апеляційному суду інформаційна довідка від 04.11.2025р. не може бути прийнята як належний та допустимий доказ поважності причин неявки представника апелянта Зелінського П.Л. 
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_9 згідно договору купівлі-продажу від 04.08.2023р. №1130 придбав земельну ділянку з кадастровим номером – 2610190501:09:005:0489 площею 0,1722 га.
В січні 2024року ОСОБА_9 здійснив поділ цієї земельної ділянки на сім окремих, яким були присвоєні кадастрові номера: 2610190501:09:005:0705; 2610190501:09:005:0706; 2610190501:09:005:0707;2610190501:09:005:0708;2610190501:09:005:0709;2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711.
На замовлення ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_11 (кваліфікаційний сертифікат АР 008693) виготовив науково-технічний звіт про інженерно-геологічні вишукування на об`єкті: “Будівництво індивідуальних житлових будинків на АДРЕСА_1 ” ( т.2 а.с. 33-49). 
В п.1.7 Рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2024р. № 194 вирішено надати ОСОБА_8 будівельний паспорт на об`єкт будівництва “Будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 ” на земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0709 (а.с. 123 т.1).
Відповідно до п.п.1.8, 1.9, 1.10, 1.11, 1.12 Рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2024р. № 194 вирішено надати ОСОБА_9 будівельні паспорти на об`єкти будівництва “Будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 ” на земельних ділянках з кадастровими номерами: 2610190501:09:005:0705;2610190501:09:005:0706;2610190501:09:005:0707;2610190501:09:005:0708;; 2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711 ( т.1 а.с. 124-128 ).
На підставі п.1.7 вказаного рішення Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради видав ОСОБА_8 будівельний паспорт з реєстраційним номером НОМЕР_1 на об`єкт будівництва “Будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 ” на земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0709 ( т.1 а.с. 148-149).
п.п.1.8, 1.9, 1.10, 1.11, 1.12 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.02.2024р. №194 передбачено, що Департаментом містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради видані ОСОБА_9 будівельні паспорти з реєстраційними номерами: ВР01:3442-9545-1689-1284; ВР01:2668-0692-9319-6927; ВР01:2686-3341-1977-3272; ВР01:3437-7695-9378-3391; ВР01:3449-7787-9210-5484. на об`єкти будівництва “Будівництво індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_2 ” на земельних ділянках з кадастровими номерами:2610190501:09:005:0705; 2610190501:09:005:0706;2610190501:09:005:0707;2610190501:09:005:0708;2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711. ( т.1 а.с. 129-130, 138-139, 158-159, 168-169177-178 ).
Генеральним планом села Вовчинець, який затверджений рішенням Вовчинецької сільської ради від 30.06.2011р. (зі змінами від 26.06.2018р.) встановлено, що функціональне призначення земельних ділянок з 2610190501:09:005:0705;2610190501:09:005:0706; 2610190501:09:005:0707;2610190501:09:005:0708;2610190501:09:005:0709;2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711, щодо яких видані вказані вище будівельні паспорти громадянам ОСОБА_9 та ОСОБА_8 – садибна забудова (т.1 а.с.122; т.7 а.с.90 ).
Видача будівельних паспортів здійснювалась через Центр надання адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради.
Видача будівельних паспортів: ВР01:3442-9545-1689-1284; ВР01:1297-0608-7920-6283; ВР01:2668-0692-9319-6927;ВР01:2686-3341-1977-3272;ВР01:3437-7695-9378-3391; ВР01:3449-7787-9210-5484 на забудову земельних ділянок з кадастровими номерами: 2610190501:09:005:0705;2610190501:09:005:0706;2610190501:09:005:0707;2610190501:09:005:0708; 2610190501:09:005:0709; 2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711 здійснена Департаментом містобудування та архітектури Івано-Франківської міської у відповідності до вимог Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та Порядку видачі будівельного паспорта, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011р. №103.
Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020р. №413-3 затверджено Положення про Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, яким визначені основні завдання, права Департаменту та інші положення його діяльності. Департамент є спеціально уповноваженим органом Івано-Франківської міської ради з питань містобудування та архітектури, до повноважень якого належать, серед іншого, надання містобудівних умов та обмежень і видача будівельних паспортів для забудови земельної ділянки ( т.1 а.с. 113, 114-121).
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим – також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до Положення про Департамент містобудування та архітектури Івано- Франківської міської ради, затвердженого Рішенням Івано-Франківської міської ради від 24.12.2020р. № 413-3 Департамент є спеціально уповноваженим органом з питань містобудування, архітектури Івано-Франківської міської ради, крім видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки.
Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради є уповноваженим органом містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень для проектуванням об`єкта будівництва та надання будівельного паспорта забудови земельної ділянки.
ст.27 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.
Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.
Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.
За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.
Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.
Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Порядок видачі будівельного паспорта визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Порядок видачі будівельного паспорта затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011р. №103 (далі – Порядок №103).
В п.п.1.1 Порядку № 103 видно, що цей порядок розроблений відповідно до ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і призначений для використання уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури та іншими суб`єктами містобудування при вирішенні питань забудови присадибних, дачних і садових ділянок.
Із змісту п.2.7, п.2.8 Порядку №103 встановлено, що будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.
Будівельний паспорт створюється виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності у формі електронного документа з присвоєнням реєстраційного номера та підписується керівником відповідного уповноваженого органу з питань містобудування та архітектури з накладенням кваліфікованого електронного підпису. Такий будівельний паспорт є оригіналом. За зверненням заявника примірник будівельного паспорта може бути наданий у паперовій формі.
п.2.3, п.2.4 Порядку №103 визначено, що уповноважений орган з питань містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, будівельним нормам і правилам.
Пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:
-неподання повного пакета документів, визначених п.2.1 або п.2.2 цього розділу;
-невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам;
-подання замовником заяви в довільній формі про відмову від отримання будівельного паспорта.
В ст.16 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
ст.17 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” передбачено, що генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами протягом трьох місяців з дня їх подання.
Відповідно до генерального плану с. Вовчинець, затвердженого рішенням Вовчинецької сільської ради від 30.06.2011р. ( із змінами від 26.06.2018р.) функціональне призначення земельних ділянок з кадастровими номерами:
2610190501:09:005:0705;2610190501:09:005:0706;2610190501:09:005:0707;2610190501:09:00:0708;2610190501:09:005:0709;2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711, щодо яких видано замовником будівельні паспорти забудови земельної ділянки -садибна забудова (фрагмент генерального плану с. Вовчинець наявний в матеріалах справи).
В п.3.57 ДБН Б.2.2-12:2019 “Планування та забудова територій” видно, що садибна забудова – це забудова, що сформована індивідуальними чи зблокованими житловими будинками.
п. 3.56 цих же ДБН садибний будинок (індивідуальний будинок) – це житловий будинок з присадибною ділянкою та господарськими спорудами, призначеними для одного домогосподарства.
Одноквартирний житловий будинок – це індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову територію (п.3.25 ДБН Б.2.2-12:2019).
Зблокований житловий будинок – це будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю (п.3.19 ДБН Б.2.2-12:2019).
Отже, чинними ДБН встановлено, що на території садибної забудови передбачена можливість будівництва індивідуальних житлових будинків, у тому числі зблокованих житлових будинків квартирного типу.
Порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, дає визначення «блокованим будинкам».
Зокрема, відповідно до п.2 Порядку №103 присвоєння адрес об`єктам будівництва, блоковані будинки - два та більше житлових (садибного типу, садові, дачні) будинки заввишки не більше чотирьох поверхів, у яких є хоча б одна спільна стіна, збудовані на межі окремих земельних ділянок за різними кадастровими номерами. Кожен блокований будинок є окремим об`єктом нерухомості і йому присвоюється окремий номер по вулиці (провулку тощо).
Відповідно до схеми забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ BP01:1297-0608-7920-6283 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 134,17 кв.м на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0709.
Схемою забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ BP01:3437-7695-9378-3391 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 114,85 кв.м, на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0708. 
Схемою забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ ВР01:3442-9545-1689-1284 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 133,45 кв.м, на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0705.
Схемою забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ BP01:2668-0692-9319-6927 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 134,17 кв.м, на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0710.
Схемою забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ ВР01:2686-3341-1977-3272 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 133,45 кв.м, на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0706. 
Схемою забудови земельної ділянки та ескізів фасадів та планів поверхів в будівельному паспорті - реєстраційний номер ЄДЕССБ BP01:3449-7787-9210-5484 - передбачено будівництво індивідуального житлового будинку, кількість поверхів – 2, загальною площею 134,17 кв.м, на окремій земельній ділянці з кадастровим номером 2610190501:09:005:0707.
В апеляційний скарзі апелянт покликається на документ «відомості про об`єкт», яка підписана начальником відділу містобудування кадастру Гаврилишином, де заначено :»Розмір вказаної земельної ділянки становить менше нормативної площі ( 500 м.кв), що в подальшому унеможливлює будівництво на най капітальних спору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що аркуш «відомості про об`єкт» є частиною довідки з містобудівного кадастру, яка формується Департаментом містобудування та архітектури.
Згідно п.п.6.1.32 підрозділу «Садибна забудова» розділу 6 ДБН Б.2.2-12:2019р. «Планування та забудова територій» граничний розмір площі земельних ділянок, які надаються громадянам для нового житлового будівництва, має становити не меньше 150 м.2 для блокованої забудови і не менше 500 м2 для індивідуальної житлової забудови.
Як видно з схеми забудови спірних земельних ділянок усі об`єкти будівництва, щодо яких видано оскаржувані будівельні паспорти є блокованими.
Отже, вказане зазначення у довідках з містобудівного кадастру стосується лише щодо будівництва окремо розміщених індивідуальних житлових будинків, не суперечить чинному законодавству та державним будівельним нормам, а також не суперечить виданим будівельним паспортам, оскільки для блокованої садибної забудови граничний розмір площі земельних ділянок має становити не меньше 150 м.2
Колегія суддів погоджується з доводами відповідачів, що наміри забудови земельної ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків – а саме блокованих – відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам, оскільки функціональне призначення цих земельних ділянок «Садибна забудова» відповідно до генерального плану с. Вовчинець та державних будівельних норм встановлює можливість будівництва на таких земельних ділянках індивідуальних житлових будинків, в тому числі блокованих.
Після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідно до ст.34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт.
ч.1-ч.6 ст. 32 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд – це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта.
Клас наслідків визначається відповідно до вимог будівельних норм і правил, затверджених згідно із законодавством
Клас наслідків визначається для кожного об`єкта – будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їхніх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, у тому числі тих, що належать до складу комплексу (будови).
До складу комплексу (будови) можуть належати об`єкти, будівництво яких здійснюється за єдиною проектно-кошторисною документацією.
Усі об`єкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3.
До незначних наслідків (СС1) не можуть бути віднесені об`єкти: характеристики можливих наслідків від відмови (стану об`єкта, при якому неможливо використовувати його або складову частину за функціональним призначенням) яких перевищують: рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно перебуватимуть на об`єкті, - 50 осіб; рівень можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які періодично перебуватимуть на об`єкті, - 100 осіб; рівень матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта, - 2500 мінімальних заробітних плат (до розрахунку збитків не включаються збитки замовників будівництва, які будують об`єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних та комунальних підприємств, бюджетних установ); пам`ятки культурної спадщини національного та місцевого значення, визначені відповідно до Закону України “Про охорону культурної спадщини”; нове будівництво яких здійснюється в охоронній зоні пам`яток культурної спадщини національного та місцевого значення (розміри охоронної зони визначаються відповідно до Закону України “Про охорону культурної спадщини”); об`єкти підвищеної небезпеки 1 і 2 класів, ідентифіковані відповідно до Закону України “Про об`єкти підвищеної небезпеки”; житлові будинки понад чотири поверхи; об`єкти, які підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля” (крім об`єктів, які виробляють електричну енергію з енергії вітру, за умови позитивного висновку уповноваженого органу з оцінки впливу на довкілля).
До значних наслідків (СС3) відносяться такі об`єкти: пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України “Про охорону культурної спадщини”; об`єкти підвищеної небезпеки 1 і 2 класів, ідентифіковані відповідно до Закону України “Про об`єкти підвищеної небезпеки”; житлові, громадські або багатофункціональні будівлі заввишки понад 100 метрів та/або з рівнем можливої небезпеки для здоров`я і життя людей понад 400 осіб, які постійно перебувають на об`єкті.
Віднесення об`єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва. Об`єкту присвоюється найвищий клас наслідків (відповідальності) за одним із критеріїв, встановлених частиною п`ятою цієї статті.
ч.1 ст.35 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” встановлено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.
Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт (ч.1 ст.36 України “Про регулювання містобудівної діяльності”).
ч.9 ст.36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” передбачено, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних про початок виконання будівельних робіт, які містяться у Реєстрі будівельної діяльності, відомості про припинення права на початок виконання будівельних робіт не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення в паперовій формі або настання обставин, визначених частиною сьомою цієї статті, вносяться органами державного архітектурно-будівельного контролю до Реєстру будівельної діяльності з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.
Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зміну даних у поданому повідомленні, зміну даних про початок виконання будівельних робіт, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, відомості про припинення права на початок виконання будівельних робіт, які подані в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.
У повідомленні про початок виконання будівельних робіт та у Реєстрі будівельної діяльності зазначається, зокрема, така інформація: 1) кадастровий номер земельної ділянки; 2) реєстраційний номер містобудівних умов та обмежень або будівельного паспорта, технічних умов у Реєстрі будівельної діяльності; 3) реєстраційний номер звіту про результати експертизи проектної документації на будівництво об`єкта (у разі її проведення) у Реєстрі будівельної діяльності; 4) реєстраційний номер енергетичного сертифіката у Реєстрі будівельної діяльності (у разі проведення енергетичної сертифікації); 5) ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (у повідомленні про початок виконання будівельних робіт зазначається для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) до подання повідомлення); 6) реєстраційний номер проектної документації в Реєстрі будівельної діяльності - у разі якщо будівництво об`єкта здійснюється на підставі проектної документації на будівництво; 7) відомості про те, що об`єкт будівництва є подільним або неподільним об`єктом незавершеного будівництва; 8) відомості про черги будівництва/пускові комплекси.
У день включення до Реєстру будівельної діяльності інформації про початок виконання будівельних робіт програмні засоби електронної системи забезпечують автоматичне направлення до органу з присвоєння адреси повідомлення про необхідність присвоєння адреси об`єкту нового будівництва.
ч.1 ст.39 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
У разі якщо після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подається для реєстрації, вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою декларації їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в декларації про готовність об`єкта до експлуатації орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права повертати таку декларацію з підстави різного найменування зазначених осіб у декларації про початок виконання будівельних робіт і в декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради видав будівельні паспорт ОСОБА_9 на забудову належних йому земельних ділянок: ВР01:3442-9545-1689-1284; ВР01:1297-0608-7920-6283; ВР01:2668-0692-9319-6927; ВР01:2686-3341-1977-3272; ВР01:3437-7695-9378-3391; ВР01:3449-7787-9210-5484 у відповідності до вимог Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та Порядку видачі будівельного паспорта, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011р. №103, а також в межах повноважень Департаменту, які визначені Положенням про Департамент містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради.
Управління з питань державного архітектурного контролю Івано-Франківської міської ради 15.03.2024р. в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України “Про регулювання містобудівної діяльності” правомірно зареєстрував повідомлення про початок будівельних робіт за реєстраційними номерами: ІФ051240306347; ІФ051240306439; ІФ051240306487; ІФ051240306530; ІФ051240306625; ІФ051240306642.
При цьому, Управлінням не видавалися дозволи на виконання будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами: 2610190501:09:005:0705; 2610190501:09:005:0706; 2610190501:09:005:0707; 2610190501:09:005:0708; 2610190501:09:005:0709; 2610190501:09:005:0710; 2610190501:09:005:0711. Оскільки, такі дозволи видаються на об`єкти будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. В даному випадку спірні об`єкти будівництва належать до класу СС1.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, є абстрактними і незрозумілими, з яких неможливо встановити, в чому саме полягає незаконність судового рішення та протиправні дії відповідачів щодо видачі оскаржуваних дозволів, будівельних паспортів, і яким чином порушені права та інтереси позивача в даному випадку. В матеріалах справи відсутні докази які свідчать про задання будь-якої шкоди позивачам чи іншим громадянами та навколишньому природному середовищу. Зокрема, доводи апеляційної скарги є загальними, апелянт покликається на незаконність будівництва, проте не вказує на конкретні норми ДБН чи законів, які було порушено при видачі дозволів та будівельних паспортів.
Доводи апелянта, про пошкодження житлового будинку (тріщина в зовнішній стіні) позивача ОСОБА_2 , водопостачання стало мало придатним для функціонування внаслідок забруднення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відсутній доведений причино-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та завданою шкодою. При цьому, фото фіксують стан об`єкта, але не його причину. Апелянт не є експертом-будівельником, тому його доводи про те, що пошкодження виникло саме через спірне будівництво, є суб`єктивним припущенням. Визначення причин виникнення деформації капітальних споруд потребує спеціальних знань у галузі будівництва та технічного обслуговування. Апелянт, не маючи відповідної кваліфікації, робить передчасні висновки, які не підтверджуються жодним фаховим висновком. Також, апелянт не надав порівняльного аналізу складу води до початку будівництва та після. Без офіційного висновку лабораторії доводи про "непридатність" води є лише припущенням».
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що право на захист виникає лише тоді, коли право вже порушене. (ст.2, ст.5 КАС України)
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкти владних повноважень в особі Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради та Управління з питань державного архітектурного-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради діяли в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України. 
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 300/2497/24– без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 06.03.2026р