Справа № 686/33485/24
Провадження № 2-др/686/37/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

02 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
при секретарі судового засідання – Демяновій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького заяву представника приватного виконавця Говірко Ганни Йосипівни про ухвалення додаткового рішення,

встановив:
23.02.2026 року представник приватного виконавця Говірко Ганна Йосипівна звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33485/24 шляхом стягнення із скаржника ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог вказала, що ухвалою суду від 13.02.2026 року у задоволенні скарги щодо дій приватного виконавця Говірко Г.Й. відмовлено повністю. У відзиві на скаргу та у судовому засіданні, що відбулося 13.02.2026, представник Говірко Г.Й. просила суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 та стягнути витрати на надання правничої допомоги, понесені приватним виконавцем, які підтверджуються належними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 02.06.2025 року, актом наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10 лютого 2026 року, згідно з умовами яких визначено розмір витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ухвалою суду від 13.02.2026 року у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 – Васьків О.Ю. на рішення, дії приватного виконавця Говірко Г.Й. та зобов`язання до вчинення дій було відмовлено у повному обсязі.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Приписами частин 1 та 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.ст. 15, 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, згідно із статтею 452 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Матеріалами справи підтверджується, що приватному виконавцю Говірко Г.Й. надавалася правнича допомога у вказаній справі згідно з договором про правничої допомоги від 02.06.2025 року. Згідно даних акту наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 10.02.2026 року вартість витрат на правничу допомогу становить 7000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Дослідивши подані представником приватного виконавця докази та матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7000 грн. є значно завищеним та не співмірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг.
Суд враховує, що предмет спору у даній справі не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних та судової практики; справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми та містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява не потребувала складних правових досліджень та значного аналізу справи, не вимагала від представника приватного виконавця Говірко Г.Й. надмірного обсягу юридичної і технічної роботи.
Відтак, суд вважає, що пропорційним даній категорії справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, буде відшкодування скаржником на користь приватного виконавця Говірко Г.Й. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн., а тому заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Заяву представника приватного виконавця Говірко Ганни Йосипівни про ухвалення додаткового рішення у справі №686/33485/24 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Говірко Ганни Йосипівни витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
В решті вимог заяви відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 02.03.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин