Справа № 211/720/26
Провадження № 2/211/2760/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Н.О. Сарат
при секретарі С.М. Зоріній
розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (далі ТОВ «СУПЕРІУМ») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову зазначено, що 2/15/2020 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (далі – Відповідач, Позичальник) уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (далі – Банк, АТ «УКРСИББАНК») Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96196563000 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору, Підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» (із усіма змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Відповідно до п. 3.3. Договору, Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, ... на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника …, відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку. 
Позичальник, в порушення умов Договору, свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, АТ «УКРСИББАНК» відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (надалі за текстом – Позивач, Фактор, ТОВ «ФК «Суперіум»), на підставі Договору факторингу №219 від 8/30/2021 (далі – Договір факторингу) право вимоги до Відповідача за вищевказаним Договором. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до Відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним Договором. Загальна сума заборгованості Відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу №219 від 8/30/2021 складає 44673,69 грн. (заборгованість за основним боргом 34855,16 грн., заборгованість за відсотками 9818,53 грн., заборгованість за комісіями 0 грн., а всього 44673,69 грн.). Таким чином, відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №219 від 8/30/2021 Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 44673,69 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 34855,16 грн., заборгованість за відсотками 9818,53 грн., заборгованість за комісіями 0 грн. Останнім відомим зареєстрованим місцем проживання Відповідача (згідно прописки зазначеної в паспорті Відповідача) є наступна адреса - АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим дана справа підсудна та подається у Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено вимогу, в якій Позивач вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Договору та погасити заборгованість в розмірі 44673,69 грн. (докази направлення додаються). Однак, дана вимога у визначені Позивачем строки не виконана, заборгованість за Договором не погашена.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає.
Відповідач надала суду відзив, згідно якого вказує, що між нею ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» ніколи не було фінансових відносин, договір про надання фінансових послуг, послуг з кредитування не укладався. Заявником не надано оригіналу кредитного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СПЕРІУМ» та ОСОБА_1 , не надано графік платежів, розрахунку заборгованості, квитанцій по сплаті кредитних коштів та інших документів, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 , кредитних коштів від ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ». Також відсутні будь-які документальні підтвердження про надсилання відповідачці фінансових, позовних документів поштовим відправленням з описом відправлення та підписаним повідомленням про вручення відправлення. Оскільки заявник посилається на договір, укладений 15.02.2020 р., не надав жодних підтверджуючих документів про надходження коштів від ТОВ «ФК СУПЕРІУМ» на рахунки відповідача ОСОБА_1 , вважаю термін настання позовної давності саме 15.02.2020 року. 
Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 ЦПКУкраїни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також з матеріалів справи вбачається, що 15/2/2020 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (далі – Відповідач, Позичальник) уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (далі – Банк, АТ «УКРСИББАНК») Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 96196563000 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору, Підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» (із усіма змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. 
Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Відповідно до п. 3.3. Договору, Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, ... на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника …, відкритий у Банку, до якого випущено платіжну картку. 
Відповідач отримала, кредитні кошти від АТ «УКРСИББАНК» за договором № 96196563000 в розмірі 40000,00 грн. (ліміт до 50000,00 грн.) строком на 24 місяці з пролонгацією строку договору, договір підписано особисто ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 від 15.02.2020 року.
А тому суд не бере до уваги посилання відповідачки на те, що нею не укладався кредитний договір та вона не отримувала кошти, крім того посилання на те, що відповідачка не укладала кредитних договорів з ТОВ «ФК СУПЕРІУМ» безпідставні, оскільки позивач і не вказує, що особисто з ТОВ «ФК СУПЕРІУМ» у відповідачки був укладений якийсь кредитний договір.
ОСОБА_1 уклала договір з АТ «УКРСИББАНК», а АТ «УКРСИББАНК» відступили Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» (надалі за текстом – Позивач, Фактор, ТОВ «ФК «Суперіум»), на підставі Договору факторингу № 219 від 8/30/2021 (далі – Договір факторингу) право вимоги до Відповідача за вищевказаним Договором.
Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до Відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним Договором № 96196563000 від 15.02.2020 року. Загальна сума заборгованості Відповідача у відповідності до Реєстру боржників до договору факторингу № 219 від 8/30/2021 складає 44673,69 грн. (заборгованість за основним боргом 34855,16 грн., заборгованість за відсотками 9818,53 грн., заборгованість за комісіями 0 грн., а всього 44673,69 грн.). ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до Відповідача та стало новим кредитором за вищевказаним Договором.
Таким чином, відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 219 від 8/30/2021 Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 44673,69 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 34855,16 грн., заборгованість за відсотками 9818,53 грн., заборгованість за комісіями 0 грн. 
У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено вимогу, в якій Позивач вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Договору та погасити заборгованість в розмірі 44673,69 грн.. 
Однак, дана вимога у визначені Позивачем строки не виконана, заборгованість за Договором не погашена. 
Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. 
Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за кредитними договорами ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора.
Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Часиною 2 статті 517ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Статтею 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Положеннями частини першої статті 610ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст.599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як передбачено ч. 1 ст.1081ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
У свою чергу, позивачем надано копію досудової вимоги з доказами направлення відповідачу за місцем його реєстрації (а. с. 14 вих. № 07-10/24-11 від 07.10.2024 року).
Як вже встановлено судом, боржник належнимчином зобов`язання по поверненню кредитних коштівта відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «СУПЕРІУМ». Сума заборгованості відповідача перед ТОВ «СУПЕРІУМ» за кредитним договором становить 44673,69 грн.
Стосовно заяви відповідачки про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає таке.
Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено карантин на усій території України з 12 березня 2020 року.
У подальшому дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалася.
Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року (з урахуванням останніх внесених до неї змін згідно з постановою Кабінету Міністрів України "№1423 від 23.12.2022), дія карантину на усій території України, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, була продовжена до 30 квітня 2023 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був доповнений, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Зазначений Закон України набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Період карантину на території України тривав з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, а тому, оскільки на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, були продовжені.
Крім того, на підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Так у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Звернувшись до суду з позовом у в січні 2026 року позивачем строки позовної давності не пропущено.
Більше того, суд не вбачає підстав для застосування стору позовної давності, оскільки згідно умов договору він пролонгується, довідки про припинення договору чи його розірвання відповідач не надає, доказів сплати заборгованості не надає.
Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2668,85 грн. та поштові витрати 146,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІУМ» (код ЄДРПОУ 42024152, місцезнаходження за адресою: м. Київ, Вознесенський узвіз, будинок 23-А, нежитлове приміщення №35А) заборгованість за договором № 96196563000 від 15.02.2020 року у розмірі 44673 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят три) гривні 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІУМ» (код ЄДРПОУ 42024152, місцезнаходження за адресою: м. Київ, Вознесенський узвіз, будинок 23-А, нежитлове приміщення №35А) судовий збір в сумі 2668 (дві тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та 146 (сто сорок шість ) гривень 00 копійок поштових витрат.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14.04.2026 року.

Суддя:	  	Н. О. Сарат