РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/408/26
провадження у справі № 2/0285/965/26
06 квітня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання  Букши О. В.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, – 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача директор О. Поляков через систему «Електронний суд» 27.01.2026 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі — Товариство, ТОВ «ФК «Ейс») заборгованість за кредитним договором №112930999 від 10.08.2021 (далі — Кредитний договір) у розмірі 34679 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2662,4 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір на суму 5000 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового ідентифікатора MNV85Z6C. Згідно умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти через банк-провайдер. Проте в подальшому відповідач збільшив суму кредиту у зв`язку з чим загальна сума становить 10000 грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.
28.11.2018 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
05.08.2020 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
10.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №10/07/25-Е, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за Кредитним договором становить 34679 грн., яка складається з: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24679 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.
Ухвалою від 04.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. 
Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження в цій справі судом направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду із відміткою «адресат відсутній». Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №112930999 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання зазначених вимог, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було надано одноразовий ідентифікатор MNV85Z6C, який було направлено на номер телефону  ОСОБА_1 для підписання Кредитного договору на підтвердження ознайомлення відповідача з правилами та іншими супутніми документами, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в ІТС. Також, відповідачем підписано графік платежів, який є додатком до кредитного договору та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься детальна інформація про умови кредитування.
Відповідно до умов Кредитного договору: сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 10000 грн; кредитодавець надає перший транш до договором в сумі 5000 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 09.09.2021; позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах Кредитного ліміту, а також частково повернути суму кредиту; кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 09.09.2021; строк дисконтного періоду та, відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів; в період строку дисконтного періоду та за умови його продовження проценти нараховуються за ставкою 1,7% в день від суми кредиту; базова процентна ставка — 1,7% в день від суми кредиту; при ненадходженні платежу на наступний день після закінчення дисконтного періоду, зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду процентна ставка становить 2,3% в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 
На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивачем надано платіжні доручення та довідки про перерахування через АТ КБ «Приватбанк» на рахунок отримувача 5168-75ХХ-ХХХХ-6387 грошових коштів на загальну суму 10000 грн. 
З інформації АТ КБ «Приватбанк» та виписки по рахунку за період з 10.08.2021 по 30.08.2021 вбачається, що на ім`я  ОСОБА_1 в банку було емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку зараховувались грошові кошти: 10.08.2021 — 5000 грн., 11.08.2021 — 3000 грн., 25.08.2021 — 2000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.10.2021 становила 21799 грн, яка складається із: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11799 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» та додаткових умов до нього, ТОВ «Таліон плюс» набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги №155 від 12.10.2021 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором на суму 21799 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту — 10000 грн., сума заборгованості за відсотками — 11799 грн.
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором, наданого ТОВ «Таліон плюс», загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.07.2023 становила 34679 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту — 10000 грн., сума заборгованості за відсотками — 24679 грн. Відсотки були нараховані до 07.12.2021.
05.08.2020 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором на суму 34679 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту — 10000 грн., сума заборгованості за відсотками — 24679 грн. 
10.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу №10/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10/07/25-Е від 10.07.2025 до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором на суму 34679 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту — 10000 грн., сума заборгованості за відсотками — 24679 грн. 
Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором, станом на 26.12.2025 заборгованість  ОСОБА_1 не погашена і складає 34679 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту — 10000 грн., сума заборгованості за відсотками — 24679 грн. 
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України).
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
За п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Надані позивачем договори факторингу з додатками до них підтверджують належний перехід прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача ТОВ «ФК «Ейс».
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд приймає розрахунки заборгованості, надані стороною позивача та вважає їх належними та допустимими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.
Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 2000 грн. є необґрунтованою, отже - не підлягає відшкодуванню.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.
Враховуючи задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2662,4 грн судового збору за подання позовної заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, 6, кв.13, м. Київ, 02094) заборгованість за кредитним договором №112930999 від 10.08.2021 у розмірі 34679 грн. (тридцять чотири тисячі шістсот сімдесят дев`ять гривень), з яких: 10000 грн — тіло кредиту, 24679 грн - відсотки; судовий збір у розмірі 2662,4 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень). 
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя    Л. Й. Васильчук