Справа № 545/515/26
Провадження № 2/545/1085/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Путрі О.Г., 
при секретарі Білик М.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Адвокат Портянко Є.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. 
Заявлені вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,0025 га, цільове призначення для будівництва індивідуального гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадкових справ позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори, однак постановою державного нотаріуса Полтавської державної нотаріальної контори Замулко Л.В., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, що входять до складу спадкового майна.
Враховуючи перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, виникла необхідність у зверненні до суду.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17.02.2026 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 16.03.2026 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та його представник – ОСОБА_3 в судове засідання не з?явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити.
Від представника відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно прохав розглянути справу за його відсутності, при розгляді справ покладався на розсуд суду.
Від третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданої 10.08.2018 року виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за актовим записом №118. (а.с.9).
Згідно довідки виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №2300 від 11.12.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с.10).
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2026 року вбачається, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 згідно ст.1261 ЦК України є син ОСОБА_1 , за заявою якого 17.12.2018 року було відкрито спадкову справу №631/2018. Дочка померлого ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_4 подали заяви про відмову від спадщини. (а.с.17).
У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу після його батька на земельну ділянку, площею 0,0025 га, передану для будівництва індивідуального гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_3 , було відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 04.02.2026 року. (а.с. 17).
Згідно копії рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради народних депутатів від 27.05.2004 року №89, ОСОБА_2 , передано безкоштовно, у приватну власність, земельну ділянку площею 0,0025 га в АДРЕСА_3 (гараж № НОМЕР_1 ) для будівництва індивідуального гаража. (а.с.11).
Згідно копії рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради народних депутатів від 27.05.2004 року №89, виконком сільської ради вирішив: затвердити акт вибору та обстеження земельної ділянки під будівництва індивідуальних гаражів від 26.06 2003 року та надати у приватну власність земельні ділянки, зокрема гр. ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво індивідуальних гаражів. (а.с.13).
Згідно копії рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради народних депутатів від 27.05.2004 року №90, виконком сільської ради вирішив: затвердити план розподілу та виділення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів, в АДРЕСА_3 . (а.с.14).
Згідно довідки виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №2301 від 11.12.2025 року, земельна ділянка, для будівництва індивідуальних гаражів, орієнтовно площею 0,0025 га, розташована в АДРЕСА_3 ,гараж № НОМЕР_1 , числиться за померлим гр. ОСОБА_2 , згідно запису в земельно-кадастровій книзі за №524. (а.с.12).
Згідно відповіді В.о. заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у сфері земельних відносин Черкашиної Л., відповідно до переліку державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, що видавались в період з 01.01.2013 року і знаходяться на зберіганні в архіві управлінні, правовстановлюючі документи на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , для будівництва індивідуального гаражу, на ім?я ОСОБА_2 , не виявлено. (а.с.15).
Згідно відповіді виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за вих.№02.6.7-02/350 від 11.02.2026 року, в Щербівській сільській раді відсутня інформація про наявність Державного акту про право власності на земельну ділянку, площею 0,0025 га., в АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_2 . (а.с.16).
Згідно висновку про вартість об?єкта оцінки від 10.02.2026 року, вартість земельної ділянки, площею 0,0025 га, для будівництва індивідуальних гаражів,що знаходиться за адресою: в АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 становить 50 000 грн. (а.с.18).
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. 
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно з ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. 
Згідно із ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.  У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Відповідно до п. 6 абз. З Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. 
Судом встановлено, що вищевказана земельна ділянка перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_2 в період дії Декрету Кабінету Міністрів України від 20.12.1992 р. №15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" (Декрет втратив чинність на підставі Закону N 139-V (139-16) від 14.09.2006,ВВР,2006, N 43, ст.419), яким було передбачено передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм раніше у користування для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва (пункт 1 Декрету). При цьому, на відступ від загальних правил про оформлення прав на землю (статті 22, 23 Земельного кодексу України у ред. 1992 року), Декретом було передбачено виникнення права власності на передані у власність земельні ділянки безпосередньо на підставі рішень про їх приватизацію з подальшим оформленням відповідних державних актів (пункт 3 Декрету).
З правової позиції висловленої, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 372/2626/15-ц слідує, що право власності щодо ділянок, приватизованих згідно з Декретом, виникає незалежно від їх посвідчення державним актом.
Абзацом 2 пункту 1 розділу Х Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. 
Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлого, відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. 
Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,263-265,352 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0025 га, цільове призначення для будівництва індивідуального гаражу, за адресою: АДРЕСА_3 , гараж № НОМЕР_1 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя            О.Г.Путря