Справа № 535/39/26
Провадження № 2-о/535/12/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року с-ще Котельва
Котелевський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Гуляєвої Г.М.
з секретарем судового засідання Васильченко В.О.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник: заявника- адвокат Сідько Світлана Іванівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, вул. Полтавський шлях б.239, сел. Котельва Полтавського району Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Котелевська селищна рада (місце розташування: 38600, вул. Полтавський шлях б.221, с-ще Котельва Полтавського району Полтавської області, ЄДРПОУ:13955812) про встановлення факту, що має юридичне значення (факт спільного проживання із спадкодавцем)
УСТАНОВИВ: 
13.01.2026 ОСОБА_2 звернулася до Котелевського районного суду з заявою про про встановлення факту, що має юридичне значення- факту спільного проживання із спадкодавцем. 
В обґрунтування заяви зазначено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син заявниці ОСОБА_3 . 
Родинні відносини між заявницею та ОСОБА_3 , про те що вони між собою являються матір`ю та сином, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 .
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця спадкова справа не заводилася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83076044 від 30.10.2025 року.
До спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 увійшла 1/3 частка земельної ділянки загальною площею 2,5579 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5322255100:00:004:1217, що розташована на території Полтавської область Полтавського району Котелевської селищної ради. 
Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та оформлення спадкових прав, згідно ст.1261 ЦК України, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2025 року № 448/02-31, якою відмовлено гр. ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії –у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини та не подано документів щодо прийняття спадщини шляхом проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Як зазначено в постанові нотаріуса: «Відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно зі ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 від 28.10.2025 року спадкодавець не був зареєстрований але проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно пункту 4.14. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
В зв`язку з тим, що: 
- ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не був зареєстрований за однією адресою із матір`ю ОСОБА_2 , 
- ОСОБА_2 не подала до нотаріальної контори/приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини в установлений строк, 
- не подано документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (рішення суду), 
видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав».
Відповідно до листа № 6492/02-3В/04, виданого виконавчим комітетом Калуської міської ради Івано-Франківської області, отриманого у відповідь на адвокатський запит, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та знятий з реєстрації 15.03.2024 року за заявою власника житла.
Згідно акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , складеного старостою села Тимошенком А.В. 28.10.2025 року, спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не був зареєстрований за даною адресою, але проживав з 2013 року до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 з разом ОСОБА_3 постійно проживала заявниця ОСОБА_2 за однією адресою, вони вели разом господарство та мали спільний побут. Оскільки заявниця постійно проживала з сином з 2013 року до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила його поховання, а тому вважала, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 прийняла, хоча вони і були зареєстровані за різними адресами.
На даний час заявниця не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини, а також тому що вони з сином були зареєстровані за різними адресами, у зв`язку з чим заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 14.01.2026 року відкрито провадження у справіта призначено справу до судового розгляду.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Заявник ОСОБА_2 та її представник -адвокат Сідько С.І. надали до суду письмову заяву, в якій просили задовольнити заявлені ними вимоги та провести судовий розгляд справи без їх участі.
Представник заінтересованої особи Котелевської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву через підсистему Електронний суд, про розгляд справи без участі представника та повністю визнав обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги та не заперечує проти задоволення заяви.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.8).
Родинні відносини між заявницею та ОСОБА_3 , про те що вони між собою являються матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 (а.с.9).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця спадкова справа не заводилася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83076044 від 30.10.2025 року (а.с.12).
До спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 увійшла 1/3 частка земельної ділянки загальною площею 2,5579 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5322255100:00:004:1217, що розташована на території Полтавської область Полтавського району Котелевської селищної ради. Що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 127178608 від 12.06.2018р.(а.с.10).
Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та оформлення спадкових прав, згідно ст. 1261 ЦК України, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 .
Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2025 року № 448/02-31, якою відмовлено гр. ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії –у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини та не подано документів щодо прийняття спадщини шляхом проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.11).
З постанови нотаріуса вбачається, що: «Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно зі ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 від 28.10.2025 року спадкодавець не був зареєстрований але проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14,38).
Згідно із ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно пункту 4.14. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. 
В зв`язку з тим, що: ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не був
зареєстрований за однією адресою із матір ’ю ОСОБА_2 , ОСОБА_2 не подала до нотаріальної контори/приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини в установлений строк, не подано документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (рішення суду), видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав».
Відповідно до листа № 6492/02-3В/04, виданого виконавчим комітетом Калуської міської ради Івано-Франківської області, отриманого у відповідь на адвокатський запит, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та знятий з реєстрації 15.03.2024 року за заявою власника житла (а.с.13).
Згідно акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , складеного старостою села Тимошенком А.В. 28.10.2025 року, спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не був зареєстрований за даною адресою, але проживав з 2013 року до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , що також півдтверджується довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавського району Полтавської області №9 від 10.02.2026 року (а.с.14).
На даний час заявниця не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки нею пропущено строкдля прийняття спадщини, а також тому що вони з сином були зареєстровані за різними адресами, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду із відповідною заявою.
Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 7 статті 19 ЦПК України).
Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 року дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З наведеного слід про дійти висновку те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини що було зроблено позивачем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами по справі.
Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (факт спільного проживання із спадкодавцем) - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , постійно проживала із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне найменування сторін: 
заявник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
представник: заявника- адвокат Сідько Світлана Іванівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, вул. Полтавський шлях б.239, сел. Котельва Полтавського району Полтавської області, РНОКПП: НОМЕР_2 ), 
заінтересована особа: Котелевська селищна рада (місце розташування: 38600, вул. Полтавський шлях б.221, с-ще Котельва Полтавського району Полтавської області, ЄДРПОУ:13955812). 
Повний текст рішення суду виготовлено 03.03.2026 року.

Суддя: Г.М. Гуляєва