Справа № 504/293/26 
Номер провадження 3/504/307/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
на розгляд Доброславського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що 01.01.2026 року о 09.20 год. за адресою: дорога Новомиколаївська 21 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
11.02.2026 року від адвоката Білоус Н.П. до суду надійшло пояснення, згідно змісту якого відповідно до результату Alkotest Drager під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вміст алкоголю о 09.30 год. становив 0,27 проміле, а за результатом медичного огляду КНП «ООМЦПЗ» ООР» об 11.50 год. у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено та результат Drager 0,00 проміле, який проводився лікарем наркологом КНП «ООМЦПЗ» ООР». Також зазначила, що часових обмежень у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння за само зверненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законодавством не передбачено. ОСОБА_1 одразу після події не міг поїхати до медичного закладу для проходження огляду, оскільки, зобов`язаний відразу повідомити командира про дану ситуацію для уникнення негативних наслідків. Крім того, адвокат також зазначила, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, займає посаду водія, наявність права керування транспортними засобами для нього вкрай необхідна для проходження військової служби. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 на посаді водія з 2021 року, під час керування автомобілем був зупинений на блокпосту близько 09.20 год., напередодні о 23.30 год. вживав алкоголь, а саме два бокала шампанського. На пропозицію працівників поліції пройшов тест на місці зупинки, показало 0,27 проміле, після чого доповів командиру про подію, та коли прибув до частини командир сказав поїхати в лікарню та пройти огляд повторно. Після чого, в 11.10 год. він поїхав до лікарні та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ознак алкогольного сп`яніння в нього не було виявлено. Також зазначив, що працівники поліції роз`яснили йому право на огляд або в медичному закладі або на місці. 
Захисник Білоус Н.П. в судовому засіданні заперечувала проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, просила закрити справу за відсутністю події та складу правопорушення, посилаючись на аргументи викладені нею в письмовому поясненні наданому до суду, а також зазначила, що працівниками поліції до протоколу було долучено направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували проїхати до лікарні на огляд.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556306 від 01.01.2026 року, який підписаний ОСОБА_1 без заперечень, щодо викладених в ньому обставин;
-довідкою НПУ про отримання (неотримання) особою посвідчення водія;
-довідкою НПУ про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП;
-роздруківкою приладу Alkotest Drager 7510, прилад №0378, тест №0142, відповідно якого, у видихуваному ОСОБА_1 повітрі міститься 0,27 проміле алкоголю. Вказана роздруківка підписана ОСОБА_1 без зауважень;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 , відповідно до якого огляд був проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість обличчя, почервоніння очей; результат огляду на стан сп`яніння 0,27 проміле, з результатами огляду водій ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту;
-направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.01.2026 року; 
-- відеозаписами з ПВР, на якому зафіксовано факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, питання працівника поліції чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповів «шампанське, бокальчик», а також пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних приладів, результат якого становив 0,27 проміле. Результатів тестування ОСОБА_1 не заперечував. Відеозаписом зафіксовано складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії.
Відповідно до п. 2.9.А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Матеріали справи не містять доказів про суттєві порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які могли б призвести до визнання наявних у справі доказів неналежними та недопустимими.
Стосовно посилання захисту на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ознак алкогольного сп`яніння в нього не було виявлено, суд зазначає наступне.
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки було проведено о 9 год. 30 хв., результат огляду 0,27 проміле. При цьому, водій після проходження відповідного тестування не вияваяв незгоди з результатом приладу. Більше того, як в судовому засіданні, так і на місці зупинки ОСОБА_1 повідомив, що напередодні події вжив невелику кількість «Шампанського». 
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Отже, самостійне проходження огляду на стан сп`яніння через більш, як дві години після огляду поліцейськими на місці зупинки, за відсутності поліцейського у медичному закладі, утворює недійсність такого огляду для цілей встановлення факту сп`яніння водія саме на момент зупинки транспортного засобу, і не спростовує доказів, що додані до протоколу, а також і не спростовує стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки. Більше того, суд враховує, що результати тестування ОСОБА_1 на місці зупинки о 9 год.30 хв. визначені на рівні 0,27 проміле у видихуваному повітрі, і вказаний алкоголь природнім шляхом міг бути виведений з організму останнього до 11 год. 53 хв. цього дня. 
Щодо посилань захисника на те, що направлення видається коли особа бажає проїхати до медзакладу, суд зазначає наступне.
На вищезазначеному відеозаписі з ПВР зафіксовано огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Водночас процесуальних підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, оскільки на вищезазначеному відеозаписі зафіксовано ту обставину, що після пропозиції працівника поліції пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатору «Драгер», та після цього підписав складений відносно нього протокол, а також роздруківку приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами огляду якого водій ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту. При цьому, ОСОБА_1 не виявляв незгоди з результатом тестування, не заперечував, що вживав алкоголь на передодні, простави підпис у графі акту огляду, щодо погодження з результатами такого, а про те, що він можливо буде оспорювати «справу» останній вказав вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення. Працівники поліції роз`яснили водію його процесуальні права, що зафіксовано відеозаписом з ПВР.
Отже, сама наявність в матеріалах справи направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не підтверджує того факту, що ОСОБА_1 був не згоден із результатом огляду, проведеного на місці зупинки та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.
Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.
Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.
Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,6 грн.
Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/. 
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до особи може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області.

Суддя 	А. В. Якимів