Провадження № 2/484/707/26 
Справа № 484/414/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді – Шикері І.А., розглянувши спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та судових витрат, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», та ОСОБА_1 04.11.2013 укладено кредитний договір № GP-5362280, на підставі якого відповідачу було надано кредит, сумі 13984 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів та інших обов`язкових платежів, передбачених договором.
19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПУМБ». ПАТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал».
На баланс ПАТ «ПУМБ», внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» була передана заборгованість за кредитним договором.
Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, в зв`язку з чим, станом на 24.11.2025, утворилась заборгованість, в сумі 38158,91 грн., з яких: 12746,82 грн. – заборгованість за кредитом, 14382,69 грн. – заборгованість за процентами, 11029,40 грн. - заборгованість за комісією. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договорами не погашає, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом.
На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою від 06.02.2026 було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 06.03.2026 на 08.30 год., в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 06.03.2026 розгляд справи було відкладено до 02.04.2026 на 09.30 год., для надання позивачу можливості подання відповіді на клопотання представника позивача.
Відповідачу направлені позивачем копія позовної заяви і додатків, в порядку, передбаченому ч.1 ст. 177 ЦПК, про час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена у встановленому законом порядку, проте від представника відповідача - адвоката Бабкової О.С. до суду надійшло клопотання про застосування до вказаних правовідносин строку позовної давності, оскільки з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, остання дата сплати по кредиту - 04.03.2014. Таким чином, про порушення спого цивільного права позивач дізнався ще у 2014, а твердження позивача про здійснення відповідачкою платежів по договору до 19.08.2019 року вважала хибними, так як платежі в 2019 році, а саме зі сплином більше 5 років, були примусовим списанням, а не активною дією відповідача.
Жодних заперечень на клопотання представника відповідача, позивачем до суду не надано.
Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 04.11.2013 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № GP-5362280, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит, в сумі 13984 грн на строк 36 місяців, процентна ставка 17% річних, розмір комісії за обслуговування кредиту 2.5% річних, що підтверджується копією пропозиції укласти Договір карткового рахунку, яка була підписана відповідачем власноручно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст.ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Доказів на спростування укладення договору та отримання грошових коштів відповідачем суду не надано.
АТ «ПУМБ» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал».
19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал».
Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також інших витрат відповідно до умов договору внаслідок чого, станом на 24.11.2025, утворилась заборгованість, в сумі 38158,91 грн., з яких: 12746,82 грн. – заборгованість за кредитом, 14382,69 грн. – заборгованість за процентами, 11029,40 грн. - заборгованість за комісією.
21.11.2025 ПАТ «ПУМБ» направив боржнику ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) вих. КНО-44.2.2/1345 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № GP-5362280.
У пункті 9.1. договору№ GP-5362280 сторони домовились, що позовна давність за спорами, що виникають за вказаним кредитним договором становить три роки.
Дані обставини підтверджуються: кредитним договором № GP-5362280 від 04.11.2013; письмовою вимогою; виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с.9-11,15,16,18-22).
Остання проплата за кредитним договором № GP-5362280 здійснена ОСОБА_1 04.03.2014, в сумі 327,94 грн. (а.с. 18 зворотній бік).
Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів», які діяли на час спірних прапвовідносин.
Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 07 листопада 2018 року (справа № 372/1036/15-ц), виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, №22083/93, №22095/93, §51, ЄСПЛ, від 22.10.1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, §43, ЄСПЛ, від 29.01.2013 року.
За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
У клопотанні представник відповідача - адвокат Бабкова О.С. просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність та в позові відмовити, оскільки останній платіж по кредиту здійснено відповідачем 04.03.2014, і з цього часу слід відраховувати обумовлений сторонами трирічний строк позовної давності.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням того, що позивач, як правонаступник ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», про порушення свого права та невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору дізнався 05.04.2014, однак, з позовом до суду звернувся лише 28.01.2026, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності, та, не навів поважності причин пропуску позовної давності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.
Твердження позивача щодо здійснення відповідачем платежів по договору до 19.08.2019, суд відхиляє, адже таке спростовується письмовими доказами, наданими самим позивачем, а саме випискою з особового рахунку, з якої вбачається, що вказанісписання були здійснені самим позивачем на автоматичне погашення простроченої заборгованості.
Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, слід покласти на позивача.
Керуючись статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -
вирішив:
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Відмовити Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» у стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № GP-5362280 від 04.11.2013, в сумі 38158 грн. 91 коп.
Понесені Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати - покласти на Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк».
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1ст. 354 ЦПК України.
Повний текст судового рішення виготовлено 02.04.2026.
Відомості про учасників справи: 

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: Бабкова Ольга Сергіївна, АДРЕСА_2 .

Суддя:      І.А.ШИКЕРЯ