Справа № 510/344/25
Провадження № 2/510/489/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
 
(заочне)

 
10 лютого 2026 року    Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,
за участю секретаря Березенко С.Г.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі будучи неодноразово належним чином і порядку ст.128 ЦПК України, у призначені судові засідання не явились, про причини неявки суд не сповістила, відзив, клопотання про розгляд справи без її участі, до суду не надходила. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою суду від 11.04.2025р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 08.05.2025р. о 09 год. 00 хв. 
Ухвалою суду від 09.10.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачам на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 18.06.2006р. належить квартира АДРЕСА_1 . 
В 2013р. відповідачі передали належну їм квартиру у постійне володіння та користування позивачу. З того часу позивач постійно та безперервно володіє квартирою відповідачів, вона доглядає за нею, зробила ремонт, сплачує комунальні платежі. 
Позивач, як вказувалось вище з 2013 року, реалізує право користування (проживає, доглядає, ремонтує, опалює в опалюваний сезон тобто несе всі необхідні витрати) та володіння вищевказаним майном. Виконує обов`язки покладені на неї як на одноособового власника всього майна. 
За весь час володіння позивача нерухомим майном відповідачі, як власник квартири, не пред`явив до позивача жодних вимог про витребування нерухомості. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач, вважає, що має право на нерухоме майно, оскільки з 2013 р. володіє та безперервно користується нею, слідкує за її технічним станом, несе витрати у зв`язку із її утриманням, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на нерухомість. 
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. 
За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо 
інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. 
Так, з 2013 р. по теперішній час позивач безперервно, відкрито володіє нерухомістю, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею, проводить ремонти та ін. За весь час володіння позивача нерухомим майном, відповідачі як власники, не пред`явили до позивача жодних вимог про витребування квартири, документів на неї, не брали участі у їх утриманні та не несли витрати по сплаті належних платежів. Відповідачі не з`явилися у судове засідання, причини не явки суду не відомі. 
Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем квартирою АДРЕСА_1 є добросовісним (тобто позивач вважає, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки була досягнута домовленість про куплю - продаж), правомірним, відкритим та безперервним. Таким чином, суд вважає, що квартира цілком з законних підстав було передано у володіння та користування позивачу внаслідок чого остання набула право власності на неї за набувальною давністю. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на нерухоме майно. 
Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81,258, 259, 264 - 265, 268,280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 5, 15, 328, 344, 397 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя     І.Д. Бошков