СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/5302/26 пр. № 3/759/2041/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року     м. Київ
Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., за участі особи, яка притягається до адмінвідповідальності, захисника - Рвачова О.О., розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з УПП в м. Київ, стосовно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр-н України, не працює, ІПН НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , -
звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 22 лютого 2026 року, близько 18 год. 10 хв., в порушення п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував в м. Київ по вул. Кільцева дорога автомобілем «СУБАРУ» д.н.з. НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що дійсно 22 лютого 2026 року, близько 18 год. 10 хв., керував в м. Київ по вул. Кільцева дорога автомобілем «СУБАРУ» д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які під час спілкування з ним безпідставно склали щодо нього адмінпротокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник під час судового засідання подав письмове клопотання, в якому також просив дану справу закрити за відсутністю в діях водія як події, так і складу вказаного адмінпорушення, посилаючись на таке. Попри незгоду водія з результатом огляду на стан сп?яніння на місці поліцейські в порушення ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку № 1103, п. 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 не запропонували водію проїхати на огляд до лікаря, що вказує відповідно до приписів ч. 5 ст. 266 КупАП на недійсність проведеного огляду. Наявне у справі нереалізоване направлення водія до лікарні - додаткове свідчення порушення такого порядку, також водію не роз`яснювалися його права, відсутнє рішення про його відсторонення від керування автомобілем, чим не дотримано процедуру.
Не зважаючи на захисну правову позицію, вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом документованих доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та у своєму взаємозв`язку є абсолютно достатніми для доведення винуватості особи у вказаному правопорушенні поза розумним сумнівом, зокрема, узгодженими між собою даними, які містять: а) протокол про адмінпорушення серії ЕПР1 № 598396; б) облікові дані на водія, статус якого на момент зупинки поліцейськими ОСОБА_1 не оспорював; в) нереалізоване направлення водія на проходження огляду у лікаря-нарколога та Акт огляду водія на стан сп`яніння, за яким встановлено стан сп?яніння у водія ОСОБА_1 - показник 1,91 0/00, скарг на дії працівників поліції водій у даному Акті не заявляв, проте факт ознайомлення з ним посвідчити підписом відмовився. За даними тестування водія ОСОБА_1 на алкоголь на місці зупинки (алкотестер «Драгер» 6820, тест № 635, останнє калібрування не перевищує 1 року), проведеного 22 лютого 2026 року о 18 год. 46 хв., показник його сп`яніння становив - 1,91 0/00, що узгоджується з Актом огляду.
Більш того, вказані події з усією повнотою та з різних ракурсів зафіксовані на досліджених судом відеозаписі з камер працівників поліції (файл «export-0y3uo»), на якому зафіксовані обставини: а) зупинки водія автомобіля «СУБАРУ» д.н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_1 (02 хв. 09 сек. запису, при цьому водій поводить себе не адекватно - допускає неконтрольований рух свого авто під час спілкування з поліцією, плутається у документах); б) встановлення особи ОСОБА_1 за документами (05 хв. 44 сек. запису); в) виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції (запах алкоголю з порожнини рота) (з 05 хв. 45 сек. запису); г) тривалого через поведінку водія ОСОБА_1 проходження останнім за його згодою (08 хв. 38 сек., 33 хв. 50 сек. запису) огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» (з 27 хв. 20 сек. запису), при цьому така тривалість зумовлена розмовами водія ОСОБА_1 на різні теми, його нескінченими заявами про те, що він до цього «п`ять років не вживав алкоголь», з`ясуванням у поліції, що його очікує, якщо він випив (41 хв. 40 сек.), неодноразово наданими поліцейськими роз`ясненнями з цього приводу, зокрема, і щодо права водія не погодитися з результатом огляду на місці та проїхати за його згодою на огляд до лікаря нарколога (з 32 хв. 15 сек., 33 хв. 20 сек.); ґ) також фіксується позитивний результат огляду на стан сп`яніння водія за допомогою приладу «Драгер» (1,91 0/00) (34 хв. 57 сек. запису), на який водій ніяк не зреагував, окрім продовження заяв про те, що він до цього «п`ять років не вживав алкоголь», своєї незгоди з вказаним результатом на неодноразове пряме запитання поліцейського водій ніяким чином не заявив (36 хв. 40 сек. запису).
У контексті заперечень сторони захисту суд звертає увагу, що досліджені відеозаписи містять вичерпну та безперервну інформацію, яка підтверджує дотримання працівниками поліції вимог закону щодо підстав зупинки водія ОСОБА_1, виявлення в нього ознак алкогольного сп?яніння, які мали очевидний характер та візуалізуються на відеозапису (нестійка хода - з 15 хв. 50 сек., 38 хв. 27 сек. запису; порушення мови - весь час спілкування, неадекватна поведінка з елементами несподіваної агресії - з 40 хв. 15 сек. (різка зміна настрою від спроби запропонувати неправомірну вигоду до відвертих погроз працівникам поліції, гупання дверима свого автомобіля, нецензурна лексика тощо). Дослідженням доказів з`ясовано, що огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння пропонувався поліцейськими водію, щодо якого були явні підстави вважати, що він перебуває у стані такого сп`яніння, процедура самого такого огляду водія на місці за допомогою приладу «Драгер» відбувалася з мовчазної згоди водія та без його заяв про незгоду із таким оглядом чи його результатами, а тому результати такого огляду, всупереч доводам захисника, є беззаперечно допустимим доказом, достовірність якого не може бути спростована тлумаченням прихованих смислів у неадекватній поведінці нетверезого водія.
Всупереч доводам захисника, на дослідженому відеозаписі прямо зафіксовано неодноразові роз`яснення водію працівниками поліції суті, порядку та наслідків проходження процедури огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також його права не погодитися з результатом такого огляду та проїхати за його згодою на такий огляд до лікаря нарколога. Такі роз`яснення поліцейських суд оцінює як чітку пропозицію водію діяти та обрати на свій власний розсуд варіант поведінки серед запропонованих - погодитися з результатом огляду на місці чи не погодитися з ним і проїхати за його згодою на огляд до лікаря.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 на 35 хв. 50 сек. відеозапису виразив незгоду з результатами проведеного на місці огляду на стан сп`яніння не відповідають об`єктивним даним відеозапису (файл «export-0y3uo»). На вказаному проміжку часу відеозапису лише зафіксовано, як водій ОСОБА_1, почувши результат огляду - 1,91 0/00, запитує працівників поліції «що це таке?», на що отримує чіткі роз`яснення поліцейського про наявність підстав, якщо водій згоден з результатами огляду, для складання протоколу за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, натомість ОСОБА_1, маючи можливість прямо заявити про таку незгоду, продовжує розповідати про свої останні п`ять років життя.
Проведений захисником зв`язок зафіксованих на відеозапису подій (на 35 хв. 50 сек. та на 42 хв. 50 сек. запису), як нібито свідчення ігнорування працівниками поліції незгоди водія із результатами проведеного на місці огляду, є вочевидь надуманим. На 35 хв. 50 сек. відеозапису водій незгоду з результатами огляду не виражав, а фраза поліцейського «якщо ви незгодні, я пишу протокол» (42 хв. 50 сек. запису) стосувалася оцінки ігнорування водієм пропозиції працівника поліції посвідчити своїм підписом результати проведеного огляду.
За п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліції пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння, але виключно у в установленому порядку. За правилами ст. 266 КУпАП водії, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на такий стан, у разі незгоди водія пройти такий огляд на місці, або в разі незгоди з його результатами він обов`язково проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Ці правила повністю корелюють з приписами п. п. 2, 3 та 7 Розділу І, п. 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.
Зазначена процедура, яка чітко виписана в нормативних актах та на яку посилався захисник у своєму клопотанні про закриття справи, передбачає дві чіткі альтернативні підстави для покладення на працівників обов`язку забезпечити водію огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я: а) незгода водія пройти такий огляд на місці; б) незгода водія з результатами такого огляду на місці. Отже, ключовим приводом у таких випадках виступає не відсутність зафіксованої заяви водія про згоду на огляд чи з його результатами, а заявлена ним незгода. Така незгода може бути виражена у будь-якій зрозумілій спосіб (пряма чи не пряма, умовна форма, оголошений протест на результат огляду тощо). Презумпції такої незгоди законодавством не передбачено, а тому мовчання, ігнорування водієм запитання з цього приводу працівників поліції, як це має місце у даному випадку, не може бути сприйнято як повідомлена водієм незгода з результатами огляду. Принциповим є те, що водій має бути поінформований про своє право заявити таку незгоду та правові наслідки такої заяви, мати можливість реалізувати таке своє право фактично, що у даній справі суд вважає з боку працівників поліції дотриманим.
Відмова водія підписати чек з приладу «Драгер» та Акт огляду на стан сп`яінння, на що також посилався захисник, є правом водія. Сама по собі відсутність такого підпису зовсім не означає, що водій заявив про незгоду з результатами проведеного огляду, якщо такі дії не супроводжувалися заявою про це. Водій у такий спосіб лише відмовляється залишити свій підпис на цих документах, хоча мав можливість зафіксувати в них як свою згоду з результатами огляду на стан сп`яніння, так і незгоду з ними, однак цього робити не бажав.
Отже, будучи чітко та неодноразово, а відтак, в належний спосіб, поінформованим про своє право в разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці, пройти такий огляд у лікаря нарколога, ОСОБА_1 таким своїм правом не скористався, про таку незгоду не заявив, як і не висловив бажання скористатися своїм правом та пройти огляд у лікаря, хоча мав для цього можливості протягом тривалого спілкування з працівниками поліції.
Наявне у справі нереалізоване направлення водія для огляду на стан сп`яніння до лікарні є додатковим свідченням того, що в разі бажання водій мав можливість скористатися цією опцією.
Твердження захисника про те, що водію ОСОБА_1 не роз`яснювалися права особи, яка притягається до відповідальності, спростовуються даними відеозапису та особистим підписом ОСОБА_1, яким засвідчено факт такого ознайомлення по тексту протоколу (п. 13). Крім того, такі права ОСОБА_1 у присутності його захисника були роз`ясненні судом 31 березня 2026 року під час першого судового засідання у справі, заяв з цього приводу ОСОБА_1 не мав, додатковим часом для реалізації таких своїх прав з огляду на оголошену судом перерву, особа не скористалася.
Що ж стосується не зафіксованого поданими матеріалами справи факту відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, то хоча ця обставини і є порушенням процедури, проте вона жодним чином не впливає на доведеність самого поставленого у провину правопорушення та його складу.
Згідно з вимогами п.п. «а» п. 2.9 Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані сп`яніння. Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 665 грн. 60 грн.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.
СУДДЯ  С.І. ДЯЧУК