САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа №206/6960/24
2/206/65/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючий суддя Румянцев О.П.,
секретар судового засідання Богатько Д.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхової компанії «Країна» та Селянського (фермерського) господарства «Оксамит», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,
за участі: представника позивача   Негробова О.В.,
представника відповідача    Усенка А.М.,-

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до АТ «Страхової компанії «Країна» та Селянського (фермерського) господарства «Оксамит», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 07 червня 2024 року на вул. Сонячна Набережна, Усть-Самарський міст навпроти е/о 22/4 у м. Дніпро (Самарський р-н) відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Volvo FH 460 р.н., д.н. НОМЕР_1 , забезпечений полісами ОСЦПВ №CA264945 виданим АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА», який належить СЕЛЯНСЬКОМУ (ФЕРМЕРСЬКОМУ) ГОСПОДАРСТВУ «ОКСАМИТ» з напівпричепом Wielton СТМ008432, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності. Внаслідок настання цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року (справа № 206/3543/24) водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Ця постанова не була оскаржена у встановленому законодавством порядку та набрала законної сили 30 липня 2023 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 була забезпечена полісом ОСЦПВ №CA264945, то Позивач, з метою компенсації спричинених внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до Відповідача АТ «СК «Країна». Правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем АТ «СК «Країна» перш за все регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся АТ «СК «Країна» із повідомленням про ДТП від 18 червня 2024 року та заявою про страхове відшкодування від 03 липня 2024 року, яка була отримана Страховиком 05 липня 2024 року. Реалізуючи своє право, передбачене п.34.4 ст.34 Закону, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, Позивач звернулась до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , відповідачів було належним чином повідомлено відповідними листами-запрошеннями, зокрема, запрошення для Відповідача АТ «СК «Країна» було долучено до заяви про страхове відшкодування (поштове відправлення 4902604237104, яке було вручено особисто 05 липня 2024 року), а для Відповідача СФГ «Оксамит» – надіслано 03 липня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4902604192941 було вручено 10 липня 2024 року). Згідно висновку експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , складає 207722,62 грн., а ринкова вартість колісного транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , у аварійному (пошкодженому) стані після Д.Т.П., складає 45117,42 грн. Судовий експерт у висновку 6007/24 від 29 червня 2024 року зазначив, що вартість відновного ремонту КТЗ склала 338863,80 грн, а ринкова вартість КТЗ складає 207722,62 грн. Як видно з вищеперелічених значень вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 207722,62 грн, оскільки відновлювати цей КТЗ економічно недоцільно. Витрати Позивача на оплату послуг експерта згідно квитанцій, склали в сумі 8000,00 грн (5 800,00 грн + 2 200,00 грн = 8 000,00 грн). Копія висновку експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року була надіслана до АТ «СК «Країна» 08 серпня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4902600002030 було вручене 12 серпня 2024 року). Полісом ОСЦПВ № СА/0264945, яким на день настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volvo FH 460 р.н. НОМЕР_1 , була передбачена франшиза у розмірі 3200,00 грн. Висновок експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року було складено у цілковитій відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку. Також цей висновок цілком відповідає вимогам ст.102 та 106 ЦПК України. Отже, з урахуванням вимог ст.30 Закону, розмір збитків заподіяних позивачу ОСОБА_1 в результаті настання ДТП становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 162605,20 грн (207722,62 грн – 45117,42 грн = 162605,20 грн). Враховуючи дату повідомлення Відповідача АТ «СК «Країна» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також положення п. 34.2 ст. 34 Закону, Страховик в період починаючи з 19 червня 2024 року по 02 липня 2024 року включно (10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) зобов`язаний був направити свого уповноваженого представника (працівника або експерта) для огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 6, 29, 35 та 36 Закону, АТ «СК «Країна» зобов`язане було в строк до 03.10.2024 року включно (протягом 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: 06.07.2024 р. по 03.10.2024 р.): прийняти вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) та протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення – направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення; а в разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування – здійснити ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування в повному обсязі. За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування, 15 черпня 2024 року відповідач АТ «СК «Країна» здійснила позивачу ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 55168,67 грн. Цієї суми недостатньо для покриття збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, а виплата страхового відшкодування не була здійснена в повному обсязі. Оскільки відповідач АТ «СК «Країна» належним чином не виконав покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі, вважає, що він має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування. Оскільки розмір збитків, заподіяних позивачеві, розрахований на підставі висновку експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року складає 16605,20 грн., то належний позивачеві розмір суми страхового відшкодування (враховуючи встановлений полісом CA264945 ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну – 160000,00 грн. та з вирахуванням встановленої полісом ОСЦПВ №CA264945 франшизи – 3200,00 грн.) складає 156800,00 грн (160000,00 грн – 3200,00 грн = 156800,00 грн). Тож відповідач АТ «СК «Країна» має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування у розмірі 101631,33 грн (160000,00 грн – 3200,00 грн – 55168,67 грн = 101631,33 грн). Зі змісту листа АТ «СК «Країна» №4750 від 19 вересня 2024 року вбачається, що оцінювачем ОСОБА_3 було проведено огляд транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , та складено за його результатами протокол огляду від 25.07.2024 р. Відповідачем АТ «СК «Країна» не було дотримано вимог п.34.2. ст.34 Закону, оскільки огляд транспортного засобу Позивача здійснив не працівник Відповідача АТ «СК «Країна» або експерт, а оцінювач, що вбачається із вищезгаданого листа. Чинною редакцією Закону (в тому числі редакцією Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чиною станом на дату настання ДТП) оцінювач не визначений як особа, яка уповноважена здійснювати огляд пошкодженого транспортного засобу та складати за його результатами відповідні протоколи або акти. Тобто Відповідачем АТ «СК «Країна» було порушено встановлений Законом обов`язок належним чином направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, який передбачений п.34.2 ст. 34 Закону. З цього логічно випливає, що працівник (та/або експерт) Відповідача АТ «СК «Країна» не з`явився у визначений Законом строк, оскільки огляд здійснювала не уповноважена на це Законом особа. Жодних документів, які б підтверджували, що оцінювач ОСОБА_3 , який здійснив огляд автомобіля Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , та склав відповідний протокол огляду, є представником Відповідача АТ «СК «Країна» або експертом надано не було. Позивач повідомив Відповідача АТ «СК «Країна» про огляд свого пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , відповідним письмовим запрошенням, яке було долучено до заяви про страхове відшкодування (поштове відправлення 4902604237104, яке було вручено особисто 05 липня 2024 року). Позивач належним чином реалізувала своє право, передбачене п.34.4 ст.34 Закону і звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, завчасно запросив на огляд пошкодженого автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 Відповідачів АТ «СК «Країна» та СФГ «Оксамит», та надав Страховику в висновок експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року, складеного за результатами огляду проведеного експертом Дроздовим Ю.В. Зважаючи на надану Відповідачем АТ «СК «Країна» інформацію та документи вбачається, що виплата страхового відшкодування Позивачеві була здійснена всупереч вимогам спеціального Закону. Відповідач АТ «СК «Країна» здійснив розрахунок суми страхового відшкодування у спосіб, який передбачає досягнення згоди між Страховиком і потерпілим про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (а саме на підставі Звіту №165982 про оцінку вартості матеріального збитку від 08.08.2024, складений СОД ФОП Цурпаленко Є.В.). Натомість відсутня відповідна письмова згода Позивача на такий спосіб розрахунку, що підтверджується листом АТ «СК «Країна» у вищезгаданій відповіді на адвокатський запит. Отриманої Позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 55168,67 грн. недостатньо для покриття збитків, завданих у дорожньо-транспортній пригоді з огляду на те, що виплата страхового відшкодування була розрахована всупереч вимогам чинного законодавства та була здійснена не в повному обсязі. Відповідно до вищенаведеного вважає, що Відповідач АТ «СК «Країна», прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ №СА0264945 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку, передбаченого Законом), повинен сплатити Позивачу за період: з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 р. включно на суму заборгованості 101631,33 грн. пеню в розмірі 7818,65 грн. 3% річних в порядку ст.625 ЦК України в розмірі 902,15 грн., інфляційні збитки в розмірі 4011,35 грн. Інфляційні збитки нараховуються за період з 15.08.2024 р. по 31.10.2024 р. включно, оскільки станом на день подання позовної заяви, розмір індексу інфляції за листопад 2024 року не було встановлено. Загальний розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з Відповідача АТ «СК «Країна» на користь Позивача за період з 18.08.2024 р. по 30.11.2024 р. включно складає 12732,15 грн. (7 818,65 грн + 4 011,35 грн + 902,15 грн = 12 732,15 грн). Зі змісту полісу ОСЦПВ №СА0264945 вбачається, що страхувальником є відповідач СФГ «Оксамит». Крім цього, на місці настання дорожньо транспортної пригоди заподіювач шкоди ОСОБА_2 повідомив, що він працює водієм у СФГ «Оксамит», про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №816521. У сторони Позивача наявні обґрунтовані підстави вважати, що заподіювач шкоди ОСОБА_2 станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Відповідачем СФГ «Оксамит». Отже, з огляду на настання дорожньо-транспортної пригоди, в якій винним постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року (справа №206/3543/24) визнано водія ОСОБА_2 , який станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди працював водієм у Відповідача СФГ «Оксамит», причинно-наслідковий зв`язок між настанням дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням автомобіля Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , який станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди належав Позивачеві на праві власності, є очевидним та беззаперечним. Відповідач СФГ «Оксами», як особа, яка на момент настання дорожньо транспортної пригоди перебувала у трудових відносинах із заподіювачем шкоди, має відшкодувати Позивачеві матеріальні збитки в розмірі 2605,20 грн, які складають різницю між розміром заподіяних в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди збитків (162605,20 грн) та лімітом відповідальності за шкоду спричинену майну згідно полісу ОСЦПВ № СА0264945 (160000,00 грн) (162605,20 грн – 160 000,00 грн = 2 605,20 грн). Представник позивача просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 113461,33 грн, яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 101 631,33 грн; пені за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 7 818,65 грн; інфляційних збитків за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 4 011,35 грн.; 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 902,15 грн. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 2605,20 грн. Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог.
27 січня 2025 року від відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» Усенка А.М. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що АТ СК «Країна» виконало свої зобов`язання перед позивачам за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності влаників наземних транспортних засобів належним чином у строк та в повному обсязі, також вони не погоджуються з висновком експерта №6007/24 від 29.06.2024 року, просять суд поновити пропушений строк для надання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 08 травня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 
09 червня 2025 року від представника позивача Негробова О.А. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення в яких він підтримує позовні вимоги та визнати №165982 про оцінку вартості матеріального збитку від 08.08.2024 року, складений СОД ФОП ОСОБА_4 неналежним та недопустимим доказом. 
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що Акціонерного товариства «Страхової компанії «Країна» проігнорували запрошення на огляд автомобіля, під час огляду було часткове розбирання транспортного засобу, страхова компанія не зазначила, чому проігнорувала запрошення, протокол огляду від страхової компанії було складено до експертизи, звіт про оцінку було складено без урахування додаткового огляду, що було здійснено експертом, представник позивача просив врахувати також цю обставину, позов підримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача АТ «Страхової компанії «Країна»Усенко А.М. в судовому засіданні пояснив, що методикою визначено, що експертиза можлива без участі сторін, огляд експертом проводиться самостійно, транспортний засіб не знаходиься у власності, тому вони не мають можливості комусь його надаватим, страхова компанія правомірно залучає інших осіб, також представник позовну заяву не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Представник відповідача Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. 
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. 
Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, допитавши експерта, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави. 
Судом встановлено, що 07 червня 2024 року на вул. Сонячна Набережна, Усть-Самарський міст навпроти е/о 22/4 у м. Дніпро (Самарський р-н) відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Volvo FH 460 р.н. НОМЕР_1 забезпечений полісами ОСЦПВ №CA264945, виданий АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА», який належить СЕЛЯНСЬКОМУ (ФЕРМЕРСЬКОМУ) ГОСПОДАРСТВУ «ОКСАМИТ» з напівпричепом Wielton СТМ008432, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності.
Внаслідок настання цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року (справа №206/3543/24) водія ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Ця постанова не була оскаржена у встановленому законодавством порядку та набрала законної сили 30 липня 2023 року.
Оскільки цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 була забезпечена полісом ОСЦПВ №CA264945, то Позивач, з метою компенсації спричинених внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди збитків, звернувся до Відповідача АТ «СК «Країна».
Правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем АТ «СК «Країна» перш за все регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся АТ «СК «Країна» із повідомленням про ДТП від 18 червня 2024 року та заявою про страхове відшкодування від 03 липня 2024 року, яка була отримана Страховиком 05 липня 2024 року (поштове відправлення 4902604237104, яке було вручено особисто 05 липня 2024 року).
З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, Позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В.
Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , відповідачів було належним чином повідомлено відповідними листами-запрошеннями, зокрема, запрошення для Відповідача АТ «СК «Країна» було долучено до заяви про страхове відшкодування (поштове відправлення 4902604237104, яке було вручено особисто 05 липня 2024 року), а для Відповідача СФГ «Оксамит» – надіслано 03 липня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку на його адресу проживання (поштове відправлення 4902604192941 було вручено 10 липня 2024 року).
Згідно висновку експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 складає 207 722,62 грн., а ринкова вартість колісного транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП., складає 45117,42 грн.
Судовий експерт у висновку 6007/24 від 29 червня 2024 року зазначив, що вартість відновного ремонту КТЗ склала 338863,80 грн, а ринкова вартість КТЗ складає 207722,62 грн. 
Як видно з вищеперелічених значень вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 207722,62 грн, оскільки відновлювати цей КТЗ економічно недоцільно.
Витрати Позивача на оплату послуг експерта згідно квитанцій, склали в сумі 8000,00 грн (5800,00 грн + 2200,00 грн = 8000,00 грн).
Копія висновку експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року була надіслана до АТ «СК «Країна» 08 серпня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку (поштове відправлення 4902600002030 було вручене 12 серпня 2024 року).
Полісом ОСЦПВ №СА/0264945, яким на день настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volvo FH 460 р.н. НОМЕР_1 , була передбачена франшиза у розмірі 3200,00 грн.
За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування, 15 черпня 2024 року відповідач АТ «СК «Країна» здійснила позивачу ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі 55168,67 грн.
Зі змісту листа АТ «СК «Країна» №4750 від 19 вересня 2024 року вбачається, що оцінювачем ОСОБА_3 було проведено огляд транспортного засобу Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 та складено за його результатами протокол огляду від 25.07.2024 року.
Позивач повідомив Відповідача АТ «СК «Країна» про огляд свого пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_3 , відповідним письмовим запрошенням, яке було долучено до заяви про страхове відшкодування (поштове відправлення 4902604237104, яке було вручено особисто 05 липня 2024 року).
Допитавний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 суду показав, що свій вимновок підтверджує в повному обсязі, огляд автомобіля проводився на СТО, був візуальний огляд ззовні, а потім за участю працівників СТО здійснено розбирання, щоб встановити внутрішні пошкодження. Він був особисто присутнім з початку та до закінчення огляду. Проведення часткового розбирання транспортного засобу було обов`язковим. Протокол огляду складався ним особисто, також він здійснював фото фіксацію. Відновлювальна вартість перевищила ринкову, тому матеріальний збиток вказано з урахуванням віку та стану транспортного засобу. Відновлювати транспортний засіб не доцільно, це буде дорожче. Сума збитку визначена згідно вимог методити та реального стану транспортного засобу. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступних висновків. 
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно п.2.1. ст.2 Закону відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п.33.1.4 ст.33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно п.34.4 ст.34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Згідно ч.1 ст.102 Цивільного процесуального кодексу України, висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Частиною 3 ст.102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника.
Згідно ч.7 ст.102 ЦПК України, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Частиною 2 ст.106 ЦПК України передбачено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
Відповідно до ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди.
Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно п.36.2 ст.36 Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
У п.12.1 ст.12 Закону зазначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, а у п.36.6 ст.36 Закону зазначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Відповідно до ст. 34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п.34.1 ст.34 Закону).
Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта ) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 ст.34 Закону).
Відповідно до п.34.4. ст.34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 
Тобто оскільки огляд було проведено з порушенням п.34.2 ст.34 Закону не уповноваженим на це суб`єктом, то складений за його результатами звіт про оцінку транспотного засобу варто вважати недопустимим доказом.
Окрім того, як вбачається із звіту про оцінку транспотного засобу №165982 від 08.08.2024 року, підячас огляду автомобіля оцінювачем ОСОБА_3 не проводилося його разбирання, тобто було зафіксовано лише зовнішні пошкодження автомобіля, що ставить під сумнів достовіність зазначеного звіту. 
Отже, усі розрахунки, виконані на підставі Звіту №165982 про оцінку вартості матеріального збитку від 08.08.2024, складений СОД ФОП ОСОБА_4 ) не є належними та допустимими доказами та не можуть бути взяті судом до уваги під час ухвалення судового рішення.
Законом, а саме пунктом 34.4 статті 34 передбачене право потерпілої особи залучати експерта для визначення розміру шкоди, завданої внаслідок пошкодження у ДТП транспортного засобу. Це право не залежить від того, з`явився у визначений строк до місцезнаходження пошкодженого майна представник страховика чи ні.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа №147/66/17, провадження №14-95цс20) зазначила, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України – це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно, у разі вчинення дій, які не врегульовані нормами цивільного законодавства, перед судом може постати завдання оцінки таких дій.
Виходячи з формулювання статті 11 ЦК України, можна зробити висновок, що такі дії повинні відповідати загальним засадам цивільного законодавства України, які закріплені в статті 3 ЦК України.
Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі – КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначається Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. №142/5/2092.
Відповідно до п.1.3. Методики її вимоги є обов`язковими під час проведенняавтотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
У п.5.2. Методики зазначено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.
У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі , про що зазначається у звіті (акті), висновку.
Згідно п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З норм спеціального Закону, а саме п.33.3 ст.33, п.34.2 ст.34 та п.34.4 ст.34, вбачається, що визначений вичерпний перелік осіб, на яких може бути покладено обов`язок щодо визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків: працівники страхових компаній або МТСБУ та експерти.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону, Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Тобто чинним Законом передбачені такі варіанти розрахунку суми страхового відшкодування: - на підставі висновку експерта, який може бути складений як за замовленням Страховика, так і за замовленням постраждалої особи;- на підставі рахунку СТО чи будь-якого (в т.ч. власного) розрахунку – в разі досягнення згоди між Страховиком і потерпілим про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, за умови, що жодна із сторін не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Згідно п.36.7 ст.37 Закону, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.
Зі змісту положень Закону України «Про страхування» та глави 67 Цивільного кодексу України, вбачається, що договір страхування – це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
У п.1.8. ст.1 Закону зазначено, що страховий поліс – єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. В цьому випадку договором страхування є поліс ОСЦПВ № 211451998.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
За приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.54 ч. 1 ст.1 Закону України «Про страхування»: страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/ або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку.
Згідно п.50 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування)– грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Оскільки зобов`язання Відповідача АТ «СК «Країна» у разі настання страхового випадку полягає у здійсненні страхової виплати і є грошовим, то в разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема – сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
Також згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №2-438/12 зазначено, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору – страхову суму.
При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.
Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Порядок та умови виплати страхового відшкодування, внаслідок настання страхового випадку, за участю транспортного засобу, забезпеченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регламентовано спеціальним законом – Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно п.365 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Окрім наведеного, згідно п.1 ч.1 ст.92 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 липня 2019 року у справі №905/600/18 вказано: «Враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу».
Крім цього, варто також звернути увагу на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі №758/16044/16-ц (провадження №61-913св17), у якій йдеться про те, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно із частинами другою та п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п.36.6. ст.36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи , якщо вона була передбачена договором страхування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зробила висновок про те, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) підвередила зазначений вище висновок, вказавши, що «внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18) зазначено, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 січня 2024 року у справі №554/4401/22 зазначив, що «головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди.
При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.
Шкода, завдана внаслідок ДТП, з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою – роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків)».
Враховуючи дату повідомлення Відповідача АТ «СК «Країна» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а також положення п.34.2 ст.34 Закону, Страховик в період починаючи з 19 червня 2024 року по 02 липня 2024 року включно (10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду) зобов`язаний був направити свого уповноваженого представника (працівника або експерта) для огляду пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідачем АТ «СК «Країна» не було дотримано вимог п.34.2. ст.34 Закону, оскільки огляд транспортного засобу Позивача здійснив не працівник Відповідача АТ «СК «Країна» або експерт, а оцінювач, що вбачається із вищезгаданого листа. Чинною редакцією Закону (в тому числі редакцією Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чиною станом на дату настання ДТП) оцінювач не визначений як особа, яка уповноважена здійснювати огляд пошкодженого транспортного засобу та складати за його результатами відповідні протоколи або акти.
Відповідачем АТ «СК «Країна» було порушено встановлений Законом обов`язок належним чином направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, який передбачений п.34.2 ст.34 Закону. Таким чином, працівник (та/або експерт) Відповідача АТ «СК «Країна» не з`явився у визначений Законом строк, оскільки огляд здійснювала не уповноважена на це Законом особа. Жодних документів, які б підтверджували, що оцінювач ОСОБА_3 , який здійснив огляд автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 та склав відповідний протокол огляду, є представником Відповідача АТ «СК «Країна» або експертом надано не було.
Позивач належним чином реалізувала своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону і звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, завчасно запросив на огляд пошкодженого автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 Відповідачів АТ «СК «Країна» та СФГ «Оксамит», та надав Страховику в висновок експерта № 6007/24 від 29 червня 2024 року, складеного за результатами огляду проведеного експертом Дроздовим Ю.В.
Висновок експерта №6007/24 від 29 червня 2024 року було складено у відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку. Також цей висновок цілком відповідає вимогам ст.102 та ст.106 ЦПК України.
З урахуванням вимог ст.30 Закону, розмір збитків заподіяних позивачу ОСОБА_1 в результаті настання ДТП становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 162 605,20 грн. (207 722,62 грн – 45 117,42 грн =162 605,20 грн).
Зважаючи на надану Відповідачем АТ «СК «Країна» інформацію та документи вбачається, що виплата страхового відшкодування Позивачеві була здійснена всупереч вимогам спеціального Закону.
Відповідач АТ «СК «Країна» здійснив розрахунок суми страхового відшкодування у спосіб, який передбачає досягнення згоди між Страховиком і потерпілим про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (а саме на підставі Звіту № 165982 про оцінку вартості матеріального збитку від 08.08.2024, складений СОД ФОП Цурпаленко Є.В.). Натомість відсутня відповідна письмова згода Позивача на такий спосіб розрахунку, що підтверджується листом АТ «СК «Країна» у вищезгаданій відповіді на адвокатський запит.
Отриманої Позивачем суми страхового відшкодування в розмірі 55168,67 грн недостатньо для покриття збитків, завданих у дорожньо-транспортній пригоді з огляду на те, що виплата страхового відшкодування була розрахована всупереч вимогам чинного законодавства та була здійснена не в повному обсязі.
Оскільки відповідач АТ «СК «Країна» належним чином не виконав покладений на нього обов`язок щодо здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі, суд приходить до висновку, що він має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування. Оскільки розмір збитків, заподіяних позивачеві, розрахований на підставі висновку експерта № 6007/24 від 29 червня 2024 року складає 162 605,20 грн., то належний позивачеві розмір суми страхового відшкодування (враховуючи встановлений полісом CA264945 ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну – 160 000,00 грн. та з вирахуванням встановленої полісом ОСЦПВ № CA264945 франшизи – 3 200,00 грн.) складає 156 800,00 грн (160 000,00 грн – 3 200,00 грн = 156 800,00 грн). Тож відповідач АТ «СК «Країна» має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування у розмірі 101631,33 грн (160 000,00 грн – 3 200,00 грн – 55 168,67 грн = 101631,33 грн).
Відповідач АТ «СК «Країна», прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № СА0264945 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку, передбаченого Законом), повинен сплатити Позивачу за період: з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 р. включно на суму заборгованості 101631,33 грн.: пеню в розмірі 7818,65 грн.; 3% річних в порядку ст.625 ЦК України в розмірі 902,15 грн.; інфляційні збитки в розмірі 4011,35 грн.
Інфляційні збитки нараховуються за період з 15.08.2024 року по 31.10.2024 року включно, оскільки станом на день подання позовної заяви, розмір індексу інфляції за листопад 2024 року не було встановлено.
Загальний розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з Відповідача АТ «СК «Країна» на користь Позивача за період з 18.08.2024 р. по 30.11.2024 р. включно складає 12732,15 грн. (7818,65 грн + 4011,35 грн + 902,15 грн = 12732,15 грн).
Зі змісту полісу ОСЦПВ № СА0264945 вбачається, що страхувальником є відповідач СФГ «Оксамит». Крім цього, на місці настання дорожньо транспортної пригоди заподіювач шкоди ОСОБА_2 повідомив, що він працює водієм у СФГ «Оксамит», про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 816521.
З огляду на настання дорожньо-транспортної пригоди, в якій винним постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року (справа №206/3543/24) визнано водія ОСОБА_2 , який станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди працював водієм у Відповідача СФГ «Оксамит», причинно-наслідковий зв`язок між настанням дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням автомобіля Hyundai Sonata р.н. НОМЕР_3 , який станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди належав Позивачеві на праві власності, є очевидним та беззаперечним.
Відповідач СФГ «Оксамит», як особа, яка на момент настання дорожньо транспортної пригоди перебувала у трудових відносинах із заподіювачем шкоди, має відшкодувати Позивачеві матеріальні збитки в розмірі 2605,20 грн, які складають різницю між розміром заподіяних в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди збитків (162 605,20 грн) та лімітом відповідальності за шкоду спричинену майну згідно полісу ОСЦПВ № СА0264945 (160000,00 грн) (162605,20 грн – 160000,00 грн = 2605,20 грн).
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. 
Керуючись ст.ст.11, 22, 526, 530, 610, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст.5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 102, 106, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд - 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Акціонерного товариства «Страхової компанії «Країна» (м. Київ, вул. Електриків, буд.29а, код ЄДРПОУ 20842474) та Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» (Полтавська область, Миргородський район, с. Рокита, вул. Молодіжна, буд.22, код ЄДРПОУ 32478720), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення страхового відшкодування – задовольнити. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхової компанії «Країна» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 113461,33 грн, яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 101631,33 грн; пені за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 7818,65 грн; інфляційних збитків за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 4011,35 грн.; 3% річних у порядку ст.625 ЦК України за період з 15.08.2024 р. по 30.11.2024 включно в розмірі 902,15 грн. 
Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 2605,20 грн.
Стягнути в рівних частках з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та Селянського (фермерського) господарства «Оксамит» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       О.П.Румянцев