ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/22441/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В.В.,
суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 04.04.2023 № 00050230703.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Доводи апелянта аналогічні до викладених у відзиві на позов. Також, відповідач вважає, що його дії у спірному випадку відповідають чинному законодавству.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційних скарг, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (ідентифікаційний код: 41004284, місцезнаходження: вулиця Галущенка Андрія, будинок, 1Б, селище Кожанка, Фастівський район, Київська область, 08550) зареєстроване як юридична особа 06.12.2016, як платник податку на додану вартість - з 01.01.2017.
Наказом ГУ ДПС у Київській області від 15.02.2023 № 192-п на підставі пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п. 52-2 ст. 52-2, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2022 року.
ГУ ДПС у Київській області видало направлення на перевірку від 23.02.2023 № 1198/10-36-07-03-12 та № 1199/10-36-07-03-12.
Наказом ГУ ДПС у Київській області від 01.03.2023 № 333-п продовжено строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на 2 робочі дні, починаючи з 02.03.2023.
За результатом проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, посадовими особами ГУ ДПС у Київській області складений акт від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284, яким встановлені порушення ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» пунктів 44.1 та 44.3 ст. 44, пп. «а» п. 198.1, абзаців 1 та 2 пп. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пунктів 200.1 та 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та завищення суми залишку від`ємного залишку з ПДВ у декларації з ПДВ за грудень 2022 року у розмірі 739 673 грн. Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є будівництво елеваторного комплексу на земельній ділянці, що належить ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» на підставі права власності.
04.04.2023 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 00050230703, яким позивачу зменшене від`ємне значення суми податку на додану вартість на 739 673 грн.
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 04.04.2023 № 00050230703, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріали справи містять підтвердження фактичного виконання сторонами договірних зобов`язань, тобто докази вчинення певних дій у ході постачання та реалізації товарів та послуг, що є предметом договорів, у тому числі, фактичний рух активів. Натомість, встановлені відповідачем недоліки у оформленні товарно-транспортних накладних, не є суттєвими та не спростовують реальності господарських операцій позивача.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно із п. 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Відповідно до п. 186.1 ст. 186 ПК України місцем постачання товарів є:
а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);
б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
Пункт 198.1. ст. 198 ПК України встановлює, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
За приписами пунктів 198.3. та 198.6. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 365 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг строків, зазначених у цьому пункті, переривається на період зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Стаття 200 ПК України визначає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до пунктів 200.1. та 200.4. ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
На виконання абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), який поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
За приписами ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.
Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами ПК України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, і достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом документальної позапланової виїзної перевірки позивача було дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2022 року.
Так, 18.01.2023 позивач подав декларацію з ПДВ за грудень 2022 року, де визначив такі показники ПДВ: рядок 1.1 «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» - 24 749 грн; рядок 9 «Усього податкових зобов`язань» - 24 749 грн; рядок 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою» - 700 525 грн; рядок 10.4 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за нульовою ставкою та/або без ПДВ» - 1 000 грн; рядок 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» - 25 370 662 грн; рядок 17 «Усього податкового кредиту» - 26 071 187 грн; рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду» - 26 071 187 грн; рядок 20.3 «Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» - 26 071 187 грн; рядок 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» - 26 071 187 грн.
Як встановлено вище, відповідач дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення позивачу від`ємного значення суми податку на додану вартість на 739 673 грн за грудень 2022 року внаслідок порушення вимог пунктів 44.1 та 44.3 ст. 44, пп. «а» п. 198.1, абзаців 1 та 2 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, пунктів 200.1 та 200.4 ст. 200 ПК України.
Вказаний висновок відповідача у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 мотивований тим, що контрагенти позивача ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» (попередня назва - ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ», ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС», ТОВ «КЛЕР ТРАНС» відповідають критеріям ризиковості платника податку, а під час аналізу баз даних ДПС України отримано інформацію про відсутність у останніх необхідних матеріально-технічних і трудових можливостей для реального здійснення господарських операцій з ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ». Крім того, первинні документи позивача (зокрема, товарно-транспортні накладні) мають суттєві недоліки оформлення.
Так, у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 відповідачем щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» (попередня назва ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ») встановлене таке:
Комісією регіонального рівня прийняте рішення від 04.08.2022 № 235945 про відповідність ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку;
у ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» оформлює операції від суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність (ТОВ «УРОЖАЙНЕ», ТОВ «ММ ЛОГІСТІКС», ТОВ «КОМПАУНД ПОЛІМЕР ЮКРЕЙН», ПП «БЕЛЕС ТРАНС») та оформлює операції на ризикових покупців (ТОВ «ММ ЛОГІСТІК»);
ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» в ІІ кварталі 2021 року подало за основним місцем реєстрації податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, де працювало за трудовими договорами 6 осіб, які одночасно працевлаштовані ще на 11 суб`єктах господарювання, що унеможливлює ведення одночасного бухгалтерського/податкового обліку, реєстрацію податкових накладних, проведення ділових зустрічей, навантаження та розвантаження продукції, яка придбавається та реалізується;
ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» не подавало фінансовий звіт у 2020-2022 роках, що унеможливлює підтвердження фактичної наявності придбаних запасів (товарно-матеріальних цінностей);
ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» не придбавалися та не імпортувалися необхідні складові для виготовлення добрив, які у подальшому реалізовані ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ»;
відповідно до поданого повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» до 17.08.2022 жодних об`єктів оподаткування не зареєструвало;
згідно з інформацією, яка міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутнє придбання ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» комунальних послуг, канцелярії тощо, що може підтвердити ведення господарської діяльності у об`єктах оподаткування або об`єктах, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність;
відсутня інформація в друкованих виданнях та всесвітній мережі інтернет (пошуковій системі) щодо офіційного сайту, заходів/контактів зв`язку, тощо;
у товарно-транспортних накладних по здійсненим перевезенням не зазначена інформація про вантажно-розвантажувальні роботи;
до перевірки не надано документів, які підтверджують подальше внутрішнє переміщення запасів на складі та відповідно списання добрив.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» (місцезнаходження: вулиця Декарта Р., будинок, 5, офіс, 15, Львівська область, місто Львів, 79016, ідентифікаційний номер: 42988466) зареєстроване як юридична особа 08.05.2019, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Станом на момент виникнення господарських правовідносин з позивачем, ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» мало назву ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ».
Так, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ» (Постачальник) надало ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) рахунок на оплату від 19.04.2021 № 513 щодо товару - карбамід у кількості 3 500 кг на загальну суму 54 390 грн (з них ПДВ - 9 065 грн).
Позивач здійснив оплату на користь ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ» у розмірі 54 390 грн з призначенням платежу: «Оплата за карбамід по рах.№513 від 19.04.2021, у т.ч. ПДВ 20% - 9065,00 грн», що підтверджується копією платіжного доручення від 20.04.2021 № 74.
Факт поставки товару підтверджується копією видаткової накладної від 21.04.2021 № 460. Перевезення товару підтверджується копією торгово-транспортної накладної від 21.04.2021 № Р460. Якість поставленого товару підтверджено сертифікатом якості виробника.
За результатом господарської операції з позивачем, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ» 20.04.2021 склало податкову накладну № 92 та зареєструвало її в Єдиному реєстрі податкових накладних (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ - 54 390 грн, загальна сума ПДВ - 9 065 грн).
Згідно з інвентаризаційним описом від 28.02.2023 № 1 товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на складі позивача у смт. Кожанка, встановлена наявність карбаміду у кількості 3 500 кг (номенклатурний номер 00000000664).
Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ЮТ СЕРВІС» у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 відповідачем встановлене таке:
Комісією регіонального рівня прийняте рішення від 08.12.2021 № 398522 про відповідність ТОВ «ЮТ СЕРВІС» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку;
ТОВ «ЮТ СЕРВІС» в ІІ кварталі 2021 року подало за основним місцем реєстрації податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, де працювало за трудовими договорами 6 осіб, що унеможливлює ведення одночасного бухгалтерського/податкового обліку, реєстрацію податкових накладних, проведення ділових зустрічей, навантаження та розвантаження продукції, яка придбавається та реалізується;
ТОВ «ЮТ СЕРВІС» за останні півтора роки не відображало у складі податкового кредиту послуги з оренди нежитлових приміщень, складського зберігання та відшкодування вартості комунальних послуг;
відпрацюванням інформації, наявної в ІТС «Податковий блок», Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що питома вага податкового кредиту ТОВ «ЮТ СЕРВІС» (65%) сформована від контрагентів-постачальників, які перебувають у переліку ризикових платників податків;
ТОВ «ЮТ СЕРВІС» не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП;
до перевірки не надано договору (контракту) у письмовій формі, всупереч вимогам ст. 208 Цивільного кодексу України;
відсутня інформація в друкованих виданнях та всесвітній мережі інтернет (пошуковій системі) щодо офіційного сайту, заходів/контактів зв`язку, тощо;
у товарно-транспортних накладних по здійсненим перевезенням не зазначені вид та марка автомобіля, що здійснював перевезення.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «ЮТ СЕРВІС» (станом на момент розгляду справи - ТОВ «КВАШН ГРУПП») (місцезнаходження: вулиця Дегтярівська, будинок 48, офіс 609-1, місто Київ, 04112, ідентифікаційний номер: 42971117) зареєстроване як юридична особа 24.04.2019, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Так, за результатом наданих послуг з організації перевезення вантажу, ТОВ «ЮТ СЕРВІС» (Виконавець) надало ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Замовник) акти виконаних робіт на загальну суму 556 600 грн, з них ПДВ - 92 766,66 грн.
Позивач здійснив оплату на користь ТОВ «ЮТ СЕРВІС» на загальну суму 556 600 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій з призначенням платежу «оплата за організацію перевезень».
За результатом господарської операції з позивачем, ТОВ «ЮТ СЕРВІС» склало податкові накладні та зареєструвало їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 556 600 грн, з них ПДВ - 92 766,66 грн.
Здійснення перевезення на адресу позивача перевізником - ТОВ «ЮТ СЕРВІС» підтверджується копіями товарно-транспортних накладних.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у вказаних товарно-транспортних накладних визначені (заповнені) такі реквізити: реєстраційний номер автомобіля; реєстраційний номер причепа; вид перевезень; найменування автомобільного перевізника; прізвище та ініціали водія; найменування замовника; найменування вантажовідправника; найменування вантажоодержувача; пункт навантаження та розвантаження; реквізити довіреності на відпуск; інформація про відповідність вантажу правилам перевезень; маса вантажу; прізвище та ініціали, підписи відповідальних осіб; перелік супровідних документів на вантаж; найменування вантажу, одиниця його виміру, вид пакування та маса; інформація про навантаження (маса, час прибуття та вибуття).
Вантажовідправником у вказаних товарно-транспортних накладних визначене Приватне акціонерне товариство «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (далі - ПрАТ «КМЗ»).
Так, у товарно-транспортних накладних визначені, крім іншого, такі відомості: замовник/вантажоодержувач - ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ»; вантажовідправник - ПрАТ «КМЗ»; автомобільний перевізник - ТОВ «ЮТ СЕРВІС»; пункт навантаження - Полтавська обл., Карлівський р-н., м. Карлівка, вулиця Сергія Нігояна, 2 (що відповідає змісту п. 4.1 договорів поставки від 26.08.2020 № 260820Х та від 05.04.2021 № 050421-Т); відомості про вантаж - обладнання.
Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та позивачем був укладений договір поставки від 26.08.2020 № 260820Х.
Згідно з п. 1.1 Договору поставки від 26.08.2020 № 260820Х, Постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах, визначених даним Договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору поставки від 26.08.2020 № 260820Х, умови поставки обладнання - FCA згідно правил ІНКОТЕРМС-2010 «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Сергія Нігояна, 2.
У специфікації до договору поставки від 26.08.2020 № 260820Х ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) погодили постачання такого обладнання: силос металевий типу ВВК.32.20.В12 (з механізмом шнековим зачисним ШЗК.320400.000) у кількості 3 штуки; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00-02; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00-03; комплексний барабанний сепаратор КБС 1270.4.00Ц (з Циклоном ЦОЛ-9.00.00.00, з вентилятором ВРП-6.3, з комплектом аспираційної системи КБС ч.6418); зерносушарка Brice-Baker.SCN 16/48 (з аспірацією, з газовими пальниками, з компресором, з АСУТП); силос металевий вентильований уніфікований типу СМВУ.92.10.К45.В12; засувка рейкова ЗРЕ 300х300 у кількості 3 штуки; засувка рейкова ЗРР 300х300 у кількості 33 штуки; труба самопливна 300, лист 3.0, L=2000 мм, кр. 7590.00 у кількості 66 штук.
ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) погодили графік відвантаження обладнання на виконання договору поставки від 26.08.2020 № 260820Х: силос металевий типу ВВК.32.20.В12 (з механізмом шнековим зачисним ШЗК.320400.000) 1 штука з 03 по 20.09.2020, 2 штуки з 14 по 25.09.2020; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00 з 03 по 20.09.2020; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00-02 з 14 по 25.09.2020; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00-03 з 14 по 25.09.2020; комплексний барабанний сепаратор КБС 1270.4.00Ц (з Циклоном ЦОЛ-9.00.00.00, з вентилятором ВРП-6.3, з комплектом аспираційної системи КБС ч.6418) - 10.09.2020; зерносушарка Brice-Baker.SCN 16/48 (з аспірацією, з газовими пальниками, з компресором, з АСУТП) з 27.08. по 10.09.2020; силос металевий вентильований уніфікований типу СМВУ.92.10.К45.В12 з 03 по 13.09.2020; засувка рейкова ЗРЕ 300х300 (у кількості 3 штуки) - 10.09.2020; засувка рейкова ЗРР 300х300 (у кількості 33 штуки) - 10.09.2020; труба самопливна 300, лист 3.0, L=2000 мм, кр. 7590.00 (у кількості 66 штук) - 25.09.2020.
Також між ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) укладений договір поставки від 05.04.2021 № 050421-Т.
Згідно з п. 1.1 Договору поставки від 05.04.2021 № 050421-Т, Постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити обладнання в порядку та на умовах, визначених даним Договором.
Відповідно до п. 4.1 Договору поставки від 05.04.2021 № 050421-Т, умови поставки обладнання - FCA згідно правил ІНКОТЕРМС-2010 «товар зі складу продавця» за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Сергія Нігояна, 2.
У специфікації до договору поставки від 05.04.2021 № 050421-Т ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) погодили постачання такого обладнання: силос металевий типу ВВК.32.20.В12; естакада надсилосна ВВК.32.50.00.00-02; засувка рейкова ЗРЕ 300х300; засувка рейкова ЗРР 300х300 у кількості 13 штук; конвеєр ланцюговий ТСЦ-320-35; конвеєр ланцюговий ТСЦ-320-35.
ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) погодили графік відвантаження обладнання на виконання договору поставки від 05.04.2021 № 050421-Т, а саме: з 08 по 20.07.2021.
Факт поставки обладнання ПрАТ «КМЗ» на користь позивача у межах договорів поставки від 26.08.2020 № 260820Х та від 05.04.2021 № 050421-Т підтверджується копіями актів прийому-передачі обладнання.
Внаслідок порівняльного аналізу відомостей, викладених договорах поставки від 26.08.2020 № 260820Х та від 05.04.2021 № 050421-Т, укладених між ПрАТ «КМЗ» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець), первинних документів, підписаних уповноваженими представниками сторін на виконання вказаних договорів та товарно-транспортних накладних, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «ЮТ СЕРВІС» надавало позивачу послуги з організації перевезень обладнання, яке позивач попередньо придбав у ПрАТ «КМЗ».
Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «МВСС» у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 відповідачем встановлено таке:
Комісією регіонального рівня прийняте рішення від 06.09.2022 № 27871 про відповідність ТОВ «МВСС» пункту 7 критеріїв ризиковості платника податку;
ТОВ «МВСС» в ІІ кварталі 2021 року подало за основним місцем реєстрації податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, де працювало за трудовими договорами 2 особи, що унеможливлює ведення одночасного бухгалтерського/податкового обліку, реєстрацію податкових накладних, проведення ділових зустрічей, навантаження та розвантаження продукції, яка придбавається та реалізується;
відповідно до поданого повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, у ТОВ «МВСС» зареєстрований тільки офіс;
у Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня інформація про придбання ТОВ «МВСС» комунальних послуг, канцелярії тощо, що може підтвердити ведення господарської діяльності;
згідно з поданим фінансовим звітом від 23.02.2023 № 6112860, основні засоби ТОВ «МВСС» складають 0 грн;
до перевірки не надано договору (контракту) у письмовій формі, всупереч вимогам ст. 208 Цивільного кодексу України;
відсутня інформація в друкованих виданнях та всесвітній мережі інтернет (пошуковій системі) щодо офіційного сайту, заходів/контактів зв`язку, тощо;
у товарно-транспортних накладних по здійсненим перевезенням не зазначені вид та марка автомобіля, що здійснював перевезення.
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «МВСС» (місцезнаходження: вулиця Красовського, будинок, 26А, місто Бровари, Київська область, 07400, ідентифікаційний номер: 20587036) зареєстроване як юридична особа 29.02.1996, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
ТОВ «МВСС» (Постачальник) надало ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) рахунок-фактуру від 31.03.2021 № МВ-000023 на загальну суму 65 042,54 грн, з них ПДВ - 10 840,42 грн щодо такого товару та послуг: двері однопільні металеві Д (2 070х940) RAL-7024 у кількості 2 штуки; двері однопільні металеві Д (2 100х880) RAL-7024 у кількості 1 штука; двері однопільні металеві Д (2 050х940) RAL-7024 у кількості 1 штука; двері однопільні металеві Д (2 100х900) RAL-7024 у кількості 3 штуки; доставка.
Позивач здійснив оплату на користь ТОВ «МВСС» на загальну суму 65 042,54 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій з призначенням платежу «оплата за двері по рах.№23 від 31.03.2021»: від 19.04.2024 № 72 на суму 42 167,48 грн; від 18.05.2021 № 99 на суму 22 875,06 грн.
Факт поставки товару підтверджується копією видаткової накладної від 12.05.2021 № МВ-0000019. Факт надання послуг доставки підтверджується копією акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.05.2021 № МВ-0000009. Здійснення перевезення на адресу позивача перевізником - ТОВ «МВСС» підтверджується копією товарно-транспортної накладної від 12.05.2021 № 1.
Судом першої інстанції встановлено, що у вказаній товарно-транспортній накладній визначені (заповнені) такі реквізити: реєстраційний номер автомобіля; реєстраційний номер причепа; вид перевезень; найменування автомобільного перевізника; прізвище та ініціали водія; найменування замовника; найменування вантажовідправника; найменування вантажоодержувача; пункт навантаження та розвантаження; прізвище та ініціали, підписи відповідальних осіб; найменування вантажу, одиниця його виміру.
За результатом господарської операції з позивачем, ТОВ «МВСС» склало податкові накладні та зареєструвало їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 65 042,54 грн, з них ПДВ - 10 840,42 грн, а саме: від 19.04.2021 № 4 (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ - 42 167,48 грн, загальна сума ПДВ - 7 027,91 грн); від 12.05.2021 № 3 (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ - 22 875,06 грн, загальна сума ПДВ - 3 812,51 грн).
Згідно з інвентаризаційним описом від 28.02.2023 № 1 встановлена наявність товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на складі позивача у смт. Кожанка, зокрема: двері однопільні металеві Д (2 070х940) RAL-7024 у кількості 2 штуки (номенклатурний номер: 00-00000209); двері однопільні металеві Д (2 100х880) RAL-7024 у кількості 1 штука (номенклатурний номер: 00-00000210); двері однопільні металеві Д (2 050х940) RAL-7024 у кількості 1 штука (номенклатурний номер: 00-00000211); двері однопільні металеві Д (2 100х900) RAL-7024 у кількості 3 штуки (номенклатурний номер: 00-00000212).
Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «КЛЕР ТРАНС» (станом на момент розгляду справи - ТОВ «ВІНАР ГРУП») (місцезнаходження: вулиця Жуковського, будинок, 36, місто Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний номер: 38705558) зареєстроване як юридична особа 25.04.2013, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Між ТОВ «КЛЕР ТРАНС» (Постачальник) та ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» (Покупець) укладений договір поставки продукції від 10.08.2020 № 1008-2020.
Згідно з п. 1.1 Договору поставки продукції від 10.08.2020 № 1008-2020, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити Покупцю замовлений товар, по узгодженню сторін виконати його доставку, а Покупець зобов`язується в порядку та умовах, визначених цим Договором, прийняти товар та здійснити його оплату на умовах даного Договору.
Відповідно до пунктів 4.1 та 4.7 Договору поставки продукції від 10.08.2020 № 1008-2020, поставка товару здійснюється Постачальником на адресу Покупця, вказану у попередньому усному або письмовому замовленні. Поставка продукції Покупцю здійснюється власним транспортом Постачальника або найманим транспортом.
Згідно з п. 10.1 Договору поставки продукції від 10.08.2020 № 1008-2020, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року, а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між Сторонами або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону про намір припинити дії Договору, його дія автоматично продовжується на наступний календарний рік.
Поставка товару ТОВ «КЛЕР ТРАНС» (піску та щебню) на адресу позивача та надання послуг доставки за Договором поставки продукції від 10.08.2020 № 1008-2020 підтверджується копіями видаткових накладних на загальну суму 3 762 000,76 грн, з них ПДВ - 625 000,14 грн.
Здійснення оплати підтверджується копіями платіжних інструкцій.
Здійснення перевезення на адресу позивача перевізником - ТОВ «МВСС» підтверджується копіями товарно-транспортних накладних.
Судом першої інстанції встановлено, що у вказаних товарно-транспортних накладних визначені (заповнені) такі реквізити: марка автомобіля; реєстраційний номер автомобіля; реєстраційний номер причепа; вид перевезень; найменування автомобільного перевізника; прізвище та ініціали водія, посвідчення водія; найменування замовника; найменування вантажовідправника; найменування вантажоодержувача; пункт навантаження та розвантаження; інформація про відповідність вантажу правилам перевезень; прізвище та ініціали, підписи відповідальних осіб; найменування вантажу, одиниця його виміру та маса.
За результатом господарської операції з позивачем, ТОВ «КЛЕР ТРАНС» склало податкові накладні та зареєструвало їх в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 3 762 000,76 грн.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі № 815/253/16 зазначив, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які мають відображати реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відтак, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю, що узгоджується із правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 13.01.2021 у справі № 810/1811/17.
Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише відсутність у контрагентів платника податків основних засобів, матеріальних та трудових ресурсів для виконання спірних господарських операцій; лише певні недоліки в оформленні первинних документів не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 № 640/20596/18.
Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказані вище первинні документи, надані на підтвердження реальності господарських операцій, є належно оформленими, містять всі обов`язкові реквізити, підписані уповноваженими особами, а отже, не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили та доказовості.
Щодо недоліків у оформленні товарно-транспортних накладних, як на підставу для висновку відповідача про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами, слід заначити наступне.
Відповідно до абзаців 25 та 26 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 1.1 Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Окрім того, документи, передбачені Правилами № 363, у тому числі товарно-транспортна накладна, не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують придбання та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.
Питання щодо наявності товарно-транспортних накладних, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.
Така правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а, від 29.07.2020 у справі № 200/5834/19-а, від 11.09.2019 у справі № 814/1932/17, від 28.10.2019 у справі № 280/5058/18, від 28.10.2020 у справі № 640/3516/19, від 07.04.2021 у справі № 813/1200/18.
У постанові від 25.10.2023 у справі № 580/4208/22 Верховний Суд зазначив наступне: «…Посилання податкового органу на відсутність (дефектність) доказів транспортування товарно-матеріальних цінностей за спірними господарськими операціями, а також дозвільних документів на перевезення великогабаритного вантажу, обґрунтовано були відхилені судами попередніх інстанцій, з огляду на те, що отримання та оформлення такого роду документів є обов`язком перевізника, який здійснює такі перевезення, яким позивач у спірних правовідносинах не є. Більш того, окремі із доводів відповідача у вказаному аспекті перебувають поза сферою його контролю.
До того ж транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, тому за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість…».
У спірному випадку, в акті перевірки від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 відповідач вказує, що у товарно-транспортних накладних по здійсненим перевезенням не зазначена інформація про вантажно-розвантажувальні роботи (щодо ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ» та ТОВ «КЛЕР ТРАНС»), вид та марка автомобіля, що здійснював перевезення (щодо ТОВ «ЮТ СЕРВІС»).
В той же час, як вірно зазначає суд першої інстанції, у вказаних товарно-транспортних накладних містяться всі інші відомості, які надають змогу ідентифікувати суть господарської операції та її учасників. Зокрема, відомості, вказані у товарно-транспортних накладних щодо найменування вантажовідправника, автомобільного перевізника, вантажоодержувача, замовника, адреси пунктів навантаження та розвантаження, вид вантажу відповідають інформації, визначеній у інших первинних документах, складених за результатом господарських операцій.
Щодо тези відповідача про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентами, то правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Як встановлено вище, на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ», ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС», ТОВ «КЛЕР ТРАНС» позивач надав відповідні докази.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідач ні у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284, ні під час судового розгляду справи не вказав на жоден недолік форми, змісту або походження первинних документів позивача та його контрагентів (крім товарно-транспортних накладних), який би свідчив про їх фіктивність.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що матеріали справи містять підтвердження фактичного виконання сторонами договірних зобов`язань, тобто доказів вчинення певних дій у ході постачання та реалізації товарів та послуг, що є предметом договорів, у тому числі, фактичний рух активів.
Як наслідок, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що встановлені відповідачем недоліки у оформленні товарно-транспортних накладних, не є суттєвими та не спростовують реальності господарських операцій позивача.
Щодо доводів відповідача про відсутність у позивача договорів (контракту) у письмовій формі з контрагентами ТОВ «ЮТ СЕРВІС» та ТОВ «МВСС», слід зазначити наступне.
За приписами ст. 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Статтею 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі - електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Дійсно, доказів укладення у письмовій формі договорів між позивачем та ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС» у вигляді єдиного документа, матеріали справи не містять.
В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, у матеріалах справи наявні документи, в яких зафіксовані істотні умови у межах правовідносин позивача з його контрагентами: ТОВ «ЮТ СЕРВІС» та ТОВ «МВСС», як оферта, а саме: копії актів виконаних робіт ТОВ «ЮТ СЕРВІС», які містять вид робіт (організація перевезень) та їх вартість; копія рахунку-фактури ТОВ «МВСС» від 31.03.2021 № МВ-000023, який містить найменування товару та послуг (двері однопільні металеві Д, послуги доставки) та вартість.
Факт прийняття (акцепт) вказаних істотних умов підтверджується оплатою позивачем зазначених робіт, послуг та товарів, що зафіксовано у копіях платіжних інструкцій (на загальну суму 556 600 грн на користь ТОВ «ЮТ СЕРВІС» з призначенням платежу «оплата за організацію перевезень» та на загальну суму 65 042,54 грн на користь ТОВ «МВСС» з призначенням платежу «оплата за двері по рах.№23 від 31.03.2021»).
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач та його контрагенти (ТОВ «ЮТ СЕРВІС» та ТОВ «МВСС») дотримались вимог ст. 208 ЦК України шляхом укладення договорів у письмовій формі, оскільки зміст правочинів зафіксований у письмових документах, підписаних уповноваженими особами, як це передбачено положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України.
Щодо доводів відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних матеріально-технічних і трудових можливостей для реального постачання товарів та послуг, то Верховний Суд у постанові від 14.02.2023 № 420/16491/21, зокрема вказав, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо виконавця за договором відповідального зберігання як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судом першої інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.
Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Окрім того, суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги) чи їх отримувати, незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Тобто, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями…».
Як встановлено вище, станом на дати виникнення господарських правовідносин з позивачем та складання первинних документів, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ», ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС», ТОВ «КЛЕР ТРАНС» були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Також, безпідставним є посилання відповідача на відповідність контрагентів позивача критеріям ризиковості, як на підставу для визнання нереальними господарських операцій, з огляду на наступне.
Як встановлено вище, контролюючим органом прийняті рішення щодо відповідності контрагентів позивача критеріям ризиковості, зокрема: рішення від 04.08.2022 № 235945 про відповідність ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» (попередня назва - ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ») п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку; рішення від 08.12.2021 № 398522 про відповідність ТОВ «ЮТ СЕРВІС» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку; рішення від 06.09.2022 № 27871 про відповідність ТОВ «МВСС» п. 7 Критеріїв ризиковості платника податку; рішення від 19.07.2021 № 127998 про відповідність ТОВ «КЛЕР ТРАНС» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В той же час, господарські правовідносини позивача з його контрагентами тривали у такі періоди: з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ» з 19 по 21.04.2021; з ТОВ «ЮТ СЕРВІС» з 07.09.2020 по 06.09.2021; з ТОВ «МВСС» з 31.03. по 12.05.2021; з ТОВ «КЛЕР ТРАНС» з 10.08.2020 по 08.05.2021.
Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, періоди перебування позивача у господарських правовідносинах з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ», ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС», ТОВ «КЛЕР ТРАНС», щодо останніх були відсутні рішення контролюючого органу про відповідність критеріям ризиковості.
Більш того, як встановлено вище, у акті від 10.03.2023 № 3280/10-36-07-03-14/41004284 відповідач визнає, що основним чинником виникнення від`ємного значення ПДВ є будівництво елеваторного комплексу на земельній ділянці, яка належить позивачу на підставі права власності.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції між позивачем та його контрагентами (ТОВ «ЕХОІНВЕСТ ТРЕЙД» (попередня назва - ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОХІМ»), ТОВ «ЮТ СЕРВІС», ТОВ «МВСС», ТОВ «КЛЕР ТРАНС») документально підтверджені та фактично здійснені. Натомість, відповідач не надав доказів, які б визначали відсутність у позивача відповідних первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, невідповідність господарських операцій цілям та завданням діяльності позивача, які б окремо або в сукупності вказували на те, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.04.2023 № 00050230703, прийнятого Головним управлінням ДПС у Київській області.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вказав на наявність підстав для задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому що не спростовують висновки суду першої інстанцій та були оцінені судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко