Справа № 366/305/26
Провадження № 3/366/326/26

ПОСТАНОВА
Іменем УКРАЇНИ

24 березня 2026 року с-ще Іванків
Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
До Іванківського районного суду Київської області від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. на призначено розгляд справи на 19.03.2026.
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967185 від 22.01.2026: 21.01.2026 о 23 год. 55 хв. в смт Іванків вул. Поліська ОСОБА_1 не виконав законні вимоги працівника поліції, а саме категорично відмовився надавати документи, що засвідчують особу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Протокол склав поліцейський СРПП ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції Піскун В.В.
У судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме у злісній непокорі працівнику поліції, не визнав, пояснив, що його на транспортному засобі близько опівночі зупинили патрульні та попросили надати документи, він звернувся до них з проханням озвучити причину зупинки транспортного засобу, проте його витягли з машини, поклали обличчям в землю, при цьому нецензурно виражались, витягли з автомобіля застосувавши фізичну силу та провели поверхневий огляд його та автомобіля, заставили відкрити багажник. Зауважив, що він звернувся до ДБР зі скаргою на такі дії поліцейських, оскільки не розуміє, чому до нього було застосовано фізичну силу. Також зазначив, що він не погоджується 
У судовому засіданні оглянуто 2 відеозаписи: «export-ish4u» та «export-d8lje», які долучені до матеріалів справи на двох оптичних DVD-R дисках та на яких відображено зупинку транспортного засобу працівниками поліції, підійшовши до якого поліцейський представився та озвучив водієві про необхідність надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Водій запитав про причину зупинки на що отримав відповідь, що зупинений у зв`язку з недостатньою підсвіткою заднього номерного знака. Далі на відеозаписі зафіксовано як поліцейські неодноразово озвучують водієві вимогу надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, проте водій відмовляється, вказуючи на те, що йому незрозуміла причина зупинки, поліцейські пропонують йому вийти з автомобіля та подивитись на недостатню підсвітку заднього номерного знака, але водій не погоджується. Поліцейські повідомляють водієві, що відносно нього, у відповідності до ст.ст.44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», буде застосовано фізичну силу та спец засіб кайданки. У подальшому з відео стає зрозуміло, що поліцейські витягують водія з автомобіля та він зазначає «я виходжу» та відображено як він лежить на землі, потім поліцейські його піднімають, озвучують вимогу викласти все, що є в кишенях та проводять поверхневий огляд. Після чергової відмови водія надати документи поліцейські озвучують про необхідність закрити автомобіль та проїхати з ними до відділку поліцію для встановлення особи та складання адмін.матеріалів про злісну непокору. Далі зафіксовано перебування водія та поліцейських у приміщенні відділку поліцію, де встановлюється особа водія та складання протоколу про його затримання та іншим екіпажом поліції складається відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП.
У судовому засіданні також досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967185 від 22.01.2026, у якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, від підпису та отримання другого примірника якого, ОСОБА_1 відмовився;
- протокол про адміністративне затримання АЗ № 082768, відповідно до якого 21.01.2026 о 23:53 год. громадянина ОСОБА_1 , 1963 р.н. затримано у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП для складання адміністративних матеріалів, від підпису якого, ОСОБА_1 відмовився;
- рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Б. Лещенка про обставини зупинки транспортного засобу марки ЗАЗ (Славута), спілкування з водієм та його затримання і доставлення до ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для встановлення особи;
- документи, які підтверджують правомірність долучення відеозаписів до матеріалів справи (рапорт, лист, доручення).
З метою належного з`ясування обставин справи, суддею прийнято рішення викликати у судове засідання поліцейських СРПП Відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, сержанта поліції Цибулька А.С., склав протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 та сержанта поліції Піскуна В.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.
Розгляд справи відкладено на 24.03.2026.
Поліцейський ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, сержант поліції ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Поліцейський ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області сержант поліції ОСОБА_3 повідомив суду, що його було викликано до відділку поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Вказаний протокол він склав зі слів та рапорту поліцейських, які доставили останнього до відділення поліції для встановлення особи. За їхньою інформацією, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений за недостатнє освітлення державного номерного знака та який, на законні вимоги поліцейських, не надавав документів, що посвідчують особу. Чи складалась постанова про порушення ПДР відносно ОСОБА_1 , йому не відомо. Чи було встановлено, що непокора вимогам працівників поліції є злісною та в чому саме полягала злісна непокора – ОСОБА_3 суду не повідомив, обставин затримання ОСОБА_1 також не повідомив, зазначив, що не був присутнім при даних подіях.
ОСОБА_1 зауважив, що питань та претензій до поліцейського ОСОБА_3 не має.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та поліцейського Піскуна В.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи […]. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185КУпАП.
Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» № 8 від 26.06.1992 роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.
Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора це пасивна поведінка.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання законних вимог поліцейського, а саме: відмова надати документи, що засвідчують особу, що за своїм змістом не є тотожним поняттю «злісна непокора».
Суд зауважує, що сама по собі відмова водія показати документи (якщо немає інших агресивних дій) зазвичай кваліфікується за іншими статтями (наприклад, ч. 1 ст. 126 КУпАП), а не як «злісна непокора».
З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які долучені до матеріалів справи на яких зафіксовано події 21.01.2026, факту злісної непокори  ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків судом не встановлено.
ОСОБА_1 дійсно не виконав законну вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують особу, проте судом під час розгляду даної справи не встановлено, що такі його дії є саме злісною непокорою. 
Крім того, судом встановлено, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 967185 від 22.01.2026, не відповідає диспозиції статті 185 КУпАП та не містить у собі вказівку на злісну непокору ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Будь-яких інших належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, до матеріалів справи не долучено.
Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Суд, що розглядає справу, не має повноважень уточнювати чи редагувати фабулу правопорушення, викладену уповноваженими особами у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечною, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.
З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011).
Враховуючи встановлені обставини справи, суддя приходить до висновку, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №967185 від 22.01.2026, не відповідають фактичним обставинам справи, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами, наявними матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Таким чином, суддя констатує про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, внаслідок відсутності в її діях складу такого адміністративного правопорушення.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Судом встановлено, що матеріали цієї справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
З огляду на вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
В свою чергу, суд враховує, що Законом України "Про судовий збір" та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.
Керуючись ст.ст. 7-9, 185, 245, 247, 251, 252, 254, 280, 268, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.
Текст постанови складено 06.04.2026.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ