Головуючий І інстанції: Ширант А.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 р. 	Справа № 520/23789/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківська обласна прокуратура на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2025, по справі № 520/23789/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Харківської обласної прокуратура 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень Харківської обласної прокуратури протиправною та зобов`язати Харківську обласну прокуратуру надати письмову відповідь Позивачу ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення від 15 лютого 2024 року;
- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 8 500 грн. 00 коп., а всього 10 922 (десять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 року позов задоволено.
-визнано бездіяльність суб`єкта владних повноважень Харківської обласної прокуратури протиправною та зобов`язати Харківську обласну прокуратуру надати письмову відповідь Позивачу ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення від 15 лютого 2024 року.
- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн 00 коп. та судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, неповне з`ясування обставин справи, просив суд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 року скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 15.02.2024 обласною прокуратурою підготовлено супровідний лист про направлення звернення за належністю до Слідчого управління ГУНП в Харківській області для розгялду по суті(першому адресату), з одночасним повідомленням ОСОБА_1 про це (зазначений як другий адресат).Отже, документ направлено двом адресатам поштовою кореспонденцією.
На підставі положень п.3 ч.1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 15.02.2024, в якій просив:
« 1. Повідомити мені долю (стан та перебіг або результат розслідування) кримінальної справи № 61091386, порушеної постановою від 22.09.2009 року і надати мені про це відповідного змісту процесуальні документи (постанови, листи, рапорти абощо) чи належним чином завірені їх копії;
2. Повідомити мені мій процесуальний статус у кримінальній справі № 61091386 або у кримінальному провадженні в разі внесення відповідного змісту відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
3. Роз`яснити мені мої права;
4. Розглядати цю Заяву не в порядку кримінального процесуального законодавства, а саме звернення громадянина в розумінні ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»;
5. Не обмежуватися відпискою, а надати повну вичерпну розгорнуту відповідь письмово на вказану вище мою адресою проживання засобами поштового зв`язку поштовим відправленням з оголошеною цінністю та, відповідно, описом вкладення – задля реальної допомоги мені в захисті мною моїх процесуальних прав як невід`ємної складової забезпечення дотримання режиму законності та чесного об`єктивного безстороннього розслідування злочину (кримінального порушення), (Т.1, а.с.6)
Вказана заява була отримана відповідачем 19.02.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, (Т.1, а.с.7-10).
У зв`язку з отриманням заяви позивача, відповідач направив за належністю звернення позивача від 15.02.2024 до СУ ГУ НП в Харківській області, для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується листом відповідача від 21.02.2024.
Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, він, після надсилання заяви від 15.02.204, не отримав від відповідача жодної відповіді.
Вважаючи бездіяльність відповідача, що виражається у не наданні інформації на запит позивача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з відсутності будь-яких належних доказів своєчасного надання або направлення позивачу відповіді на його заяву від 15.02.2024.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відносини, що виникають між громадянами та органами місцевого самоврядування та/або органами державної влади щодо розгляду звернень, скарг, заяв та клопотань, регулюються нормами Закону України № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі – Закон № 393/96-ВР).
Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Відповідно до ст. 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Харківської обласної прокуратури із заявою про стан розгляду кримінальної справи від 15.02.2024.
Вказана заява була отримана відповідачем 19.02.2024, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, (Т.1, а.с.7-10).
Листом від 21.02.2024 Харківська обласна прокуратура переслала за належністю звернення позивача до СУ ГУ НП в Харківській області.
Натомість таке направлення не скасовує права позивача отримати від відповідача відповідь на своє зверення в тому числі й інформацію про те, що його звернення було передане до СУ ГУ НП в Харківській області, відповідно до ч. 3 ст.7 Закону № 393/96-ВР.
В позовній зяві позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду з позовом відповіді від відповідача стосовно розгляду своєї заяви від 15.02.2024 не отримував.
В ході судового розгляду вставновлено, що відповідачем не було надано до суду доказів інформування позивача про напавлення його заяви від 15.02.2024 за належністю до СУ ГУ НП в Харківській області.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.
Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 802/211/16-а, від 06.09.2019 у справі № 128/4752/15-а, від 25.06.2020 у справі № 802/1442/15-а, від 26 лютого 2021 року у справі № 520/421/20.
Так, колегія суддів зазначає, що жодного з вказаних документів (журнал вихідної кореспонденції, фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення, докази направлення електронною поштою, розписка про отримання тощо), як і будь-яких інших документів на підтвердження фактичного направлення позивачу відповіді на його заяву від 15.02.2024, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.
На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 по справі № 520/23789/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло