Провадження №3/748/45/26
Єдиний унікальний № 748/3979/25

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Хоменко Л.В., 
секретаря Базарної М.В.,
за участю адвоката Клойстрейх О.В.,
прокурора Сироїд Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 

за частиною 1 статті 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

 
25 листопада 2025 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 в с. Олишівка Чернігівського району Чернігівської області по вул. Чернігівська, буд. 46, керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу приладу «DRAGER» (1,54 % проміле), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час повідомлений належим чином. Надав суду письмові пояснення, згідно яких не згоден зі складеним відносного нього протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на встановлення стану сп`яніння, оскільки її проведено у порушення вимог ст. 266-1 КУпАП поліцейським, а не посадовою особою Управління ВСП. Зазначає, що його було безпідставно зупинено, оскільки жодних порушень Правил дорожнього руху він не допускав, доказів правомірності своїх дій поліція не надала. Зазначає, що діяв у стані крайньої необхідності, що виключає його адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити.
Статтею ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді справи, однак ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить, тому за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи та належного повідомлення про розгляд справи суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Представник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О.В. вважала, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, про що надала суду письмове клопотання. Крім того зазначила, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження правомірності зупинки ОСОБА_1 . Поліцейським зазначено, що не працював правий габаритний ліхтар, але з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що жодних несправностей автомобіля зафіксовано не було. Крім того, вважала, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який є військовослужбовцем, проведений з істотним порушенням Порядку направлення військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції №32 та вимог ст. 266-1 КУпАП, не посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах, а поліцейським, тому всі додані до протоколу докази слід визнати недопустимими. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 у даному випадку діяв у стані крайньої необхідності, їхав на допомогу дитині, що постраждала, а тому не підлягає адміністративній відповідальності. У випадку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності просила призначити ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, покарання із застосуванням ст. 69 КК України по аналогії Закону та з урахуванням принципу індивідуалізації, а саме без позбавлення права керування транспортним засобом на один рік. Вважала, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами фактично паралізує можливість виконання ним обов`язку із захисту Батьківщини. 
 
Прокурор, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання 04 березня 2026 року не з`явився, про причи неявки суд не повідомив. Неявка прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду справи. 
 
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування  транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Стосовно незгоди сторони захисту з порядком проведення огляду ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, на стан алкогольного сп`яніння поліцейським, суд зазначає таке. 
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , поза межами території будь-якої військової частини, як водій, тобто особа, що керує транспортними засобами, і щодо якої були наявні підозри у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною, а також, що 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той час, як положеннями ст. 266-1 КУпАП передбачено порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння. 
При цьому статус водія є спеціальним для військовослужбовців, і тому при проведенні огляду військовослужбовця - водія, таку процедуру проводить поліція. А тому, у даному випадку суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є правомірним.
Відповідно до вимог пункту 2.9 “а” Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів приладу «DRAGER», згідно якого результат тесту складає 1,54% проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, поставивши свій підпис. 
На переглянутому судом відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу приладу «DRAGER» та зафіксовано результат тесту 1,54 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.
Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що під час патрулювання автомобіль марки «ВАЗ» їхав у зустрічному напрямку, у дзеркало заднього виду побачили технічну несправність - непрацюючий правий габаритний ліхтар. Вони розвернулись та зупинили автомобіль. Коли підходили до автомбіля, то бачили, що автомобіль хитався, на водійському сидінні не було водія, тому зробили висновок. що він пересів. При спілкуванні з ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, з показниками "Драгера" погодився. Підстав для повідомлення ВСП у даному випадку не було, документів на підтвердження статусу військовослужбовця ОСОБА_1 не надавав, перебував у цивільному одязі. Дорожньо-транспортної пригоди, про яку зазначає ОСОБА_1 , не було, зі слів місцевих жителів була бійка, яка на момент зупинки ОСОБА_1 уже закінчилась. 
Посилання захисника щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, під час дії воєнного стану працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.
Доводи сторони захисту про відсутність інформації щодо технічного приладу, яким здійснювався огляд на стан сп`яніння, його сертифікат та дані про повірку, є необгрунтованими, з огляду на таке.
Згідно з переліком технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01», який у подальшому був розширений та до нього внесений газоаналізатор «Алкофор».
Усі види вказаних газоаналізаторів зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529. На даний час ведення цього реєстру скасовано.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 7510 серійний заводський №ARLM-0324, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, убачається, що останнє градуювання приладу проводилось 03 квітня 2025 року. 
В матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку Drager Alcotest 7510 серійний заводський №ARLM-0324, яке чинне до 03 квітня 2026 року, тобто повірка даного приладу була виконана в межах строку, встановленого законом. Таке свідоцтво видане 03 квітня 2025 року.
Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_1 був проведений 25 листопада 2025 року за допомогою Drager Alcotest 7510 серійний заводський №ARLM-0324, в межах строку дії свідоцтва про повірку, відсутні підстави для сумніву в отриманих результатах.
При цьому, на час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не ставив під сумнів законність походження приладу Drager Alcotest 7510 та не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування. Також, ОСОБА_1 під час проведення огляду не вимагав сертифікат та дані про повірку приладу Drager Alcotest 7510.
Доводи сторони захисту про те, що адміністративне правопорушення було вчинене в стані крайньої необхідності, що відповідно до положень ст.17 КУпАП є обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, не є обґрунтованими, виходячи з такого.
Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є найбільш тяжкими правопорушеннями у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Суд критично ставиться до доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у стані крайньої необхідності, пов`язаної з доставкою матері - пасажирки автомобіля, на місце пригоди, де постраждала її дитина, оскільки доказів того, що дитина перебувала у небезпеці суду не надано, крім того небезпека, про яку зазначає сторона захисту, за даних обставин не викликала нагальної необхідності саме ОСОБА_1 керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, зважаючи на конкретні обставини справи, правопорушення, яке скоїв ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, а тому, зазначені обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи - у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.
Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. 
Щодо клопотання сторони захисту про застосування за аналогією Закону положень ст. 69 КК України та незастосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне призначення основного та додаткового покарань.
Аналогія права це вирішення конкретної юридичної справи на основі загальних принципів права (справедливості, рівності перед законом та судом тощо). Даним шляхом можливо ліквідувати прогалини у праві за умови відсутності норми права, яка б регулювала даний вид суспільних відносин.
Згідно ч.4 ст.3 Кримінального кодексу України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
За наведених обставин застосування щодо ОСОБА_1 положень ст.69 КК України є необґрунтованими та суперечать положенням КУпАП, оскільки при накладенні стягнення в справах про адміністративні правопорушення, застосовуються приписи КУпАП.
При цьому, суд жодним чином не ставить під сумнів вагомий вклад ОСОБА_1 , який проходить службу в лавах Збройних ОСОБА_3 , однак зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, як того імперативно вимагає санкція ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ним конституційного обов`язку по захисту Батьківщини, оскільки Конституцією України не передбачено покладення такого обов`язку виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що виконання ОСОБА_1 обовёязків військової служби безпосередньо залежить від наявності у нього права керування транспортними засобами.
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо застосування аналогії Закону та норм ст. 69 КК України, а саме накладення стягнення без призначення додаткового виду стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Враховуючи обставини вчиненого, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ту обставину, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 п. 1 КУпАП, суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Оригінал квитанції про сплату штрафу необхідно надати Чернігівському районному суду або направити поштою за адресою: м. Чернігів, вул. Хлібопекарська, 4.

Реквізити для сплати штрафу: Рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001 Отримувач - ГУК у Чернігів. обл/Черніг.обл/ 21081300 КОД ЄДРПОУ: 37972475, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Найменування коду класифікації доходів бюджету – Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху, 21081300

Роз`яснити положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження або опротестування не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хоменко Л.В.