Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 704/1298/25
12 березня 2026 р. м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:
головуючого судді Дьяченка Д.О.
за участю секретаря судового засідання Табачківської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, а саме: суми інфляційного збільшення за період з 25.12.2012р. по 20.05.2025р. в розмірі - 158123,08 грн., а також 3% річних в розмірі – 16160,21 грн. На підставу своїх вимог посилається на те, що Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 12.10.2011р. між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб, зареєстрований 07.08.2004р. Кривоколінською сільської радою Тальнівського району Черкаської області. Під час розгляду даної справи, 21.09.2011р., відповідач видав позивачці нотаріально посвідчену заяву, якою зобов`язався сплатити позивачці 44000 грн. в строк до 20.04.2012р. в якості компенсації за належну їй частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель та частину земельної ділянки, розташованих за АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач не виконав зазначені у вказаній заяві грошові обов`язки, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення суми відшкодування. Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.12.2012р. було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 44000 грн. Цим же рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнено 3% річних від простроченої суми в розмірі 1320 грн. На підставі даного рішення позивачка отримала виконавчий лист про примусове стягнення суми боргу який подала для примусового виконання до виконавчої служби. Під час примусового стягнення з відповідача вказаної суми боргу відповідач перерахував позивачці 28.01.2025р. – 1642,50 грн., 17.02.2025р. – 15400 грн., 14.03.2025р. – 12500 грн., 23.04.2025р. – 13000 грн., 20.05.2025р. – 1457,50 грн. 
Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 25.12.2012 по 28.01.2025 (від суми боргу 44000 грн.), інфляційне збільшення складає 157 041,33 грн., а 3% річних - 15 977,42 грн. Після сплати 28.01.2025р. боржником суми 1642,50 грн. сума боргу склала 42357.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 28.01.2025р. по 17.02.2025р. (від суми боргу 42357,5 грн.), інфляційне збільшення складає 338,86 грн., а 3% річних - 73,11 грн. Після сплати 17.02.2025р. боржником суми 15400 грн. сума боргу склала 26957.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 17.02.2025р. по 14.03.2025р. (від суми боргу 26957,5 грн.), інфляційне збільшення складає 404,36 грн., а 3% річних - 57,61 грн. Після сплати 14.03.2025р. боржником суми 12500 грн. сума боргу склала 14457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 14.03.2025р. по 23.04.2025р. (від суми боргу 14457,5 грн.), інфляційне збільшення складає 319,58 грн., а 3% річних - 48,72 грн. Після сплати 23.04.2025р. боржником суми 13000 грн. сума боргу склала 1457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 23.04.2025р. по 20.05.2025р. (від суми боргу 1457,5 грн.), інфляційне збільшення складає 18,95 грн., а 3% річних - 3,35 грн. Загальна сума інфляційного збільшення за період з 25.12.2012р. по 20.05.2025р. склала 158123,08 грн., а 3% річних – 16160,21 грн. Загальна сума позову складає – 174283,29 грн. 
Представник відповідача надала суду відзив на позов в якому зазначила, що відповідач ОСОБА_2 не згоден з даною позовною заявою та вважає її необґрунтованою з наступних підстав: За приписами статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 Цивільного кодексу України). Таким чином, право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних мало б обмежуватися останніми трьома роками, які передували поданню такого позову. Також під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року, тому в разі, якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану. 
Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 2859 днів 51 709,71 (інфляційне збільшення) 10 332,16 (штрафні санкціі) Після сплати 28.01.2025р. боржником суми 1642,50 грн. сума боргу склала 42357.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 28.01.2025р. по 17.02.2025р. (від суми боргу 42357,5 грн.), який додається до даної позовної заяви, інфляційне збільшення складає 338,86 грн., а 3% річних - 73,11 грн. Після сплати 17.02.2025р. боржником суми 15400 грн. сума боргу склала Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.01.2026 10 26957.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 17.02.2025р. по 14.03.2025р. (від суми боргу 26957,5 грн.), який додається до даної позовної заяви, інфляційне збільшення складає 404,36 грн., а 3% річних - 57,61 грн. Після сплати 14.03.2025р. боржником суми 12500 грн. сума боргу склала 14457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 14.03.2025р. по 23.04.2025р. (від суми боргу 14457,5 грн.), який додається до даної позовної заяви, інфляційне збільшення складає 319,58 грн., а 3% річних - 48,72 грн. Після сплати 23.04.2025р. боржником суми 13000 грн. сума боргу склала 1457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 23.04.2025р. по 20.05.2025р. (від суми боргу 1457,5 грн.), який додається до даної позовної заяви, інфляційне збільшення складає 18,95 грн., а 3% річних - 3,35 грн. Таким чином, під час подання позовної заяви не було враховано строки позовної давності, у зв`язку з чим розрахунок заявлених до стягнення сум є неправильним. За умови застосування позовної давності загальна сума інфляційних втрат за період з 04 квітня 2017 року по 20 травня 2025 року становить 52 791,46 грн, а сума 3 % річних — 10 514,95 грн. Отже, загальна сума позовних вимог з урахуванням вимог чинного законодавства повинна становити 63 306,41 грн., у зв`язку з чим просить суд відмовити ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 грошових коштів у частині, що перевищує суму, визначену з урахуванням строків позовної давності.
Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якій просив відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві, як такі, що ґрунтуються на вибірковому тлумаченні норм права без урахування факту переривання позовної давності та триваючого характеру правопорушення. Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 у повному обсязі згідно з наданим у позовній заяві розрахунком, оскільки він максимально повно відображає динаміку знецінення грошових коштів за весь період недобросовісного прострочення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи таке.
Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.12.2012 у цивільній справі № провадження 2/2317/360/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 44000 грн. 
Відповідно до наданого позивачем в позовній заяві розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 25.12.2012 по 28.01.2025 (від суми боргу 44000 грн.), інфляційне збільшення складає 157 041,33 грн., а 3% річних - 15 977,42 грн. Після сплати 28.01.2025р. боржником суми 1642,50 грн. сума боргу склала 42357.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 28.01.2025р. по 17.02.2025р. (від суми боргу 42357,5 грн.), інфляційне збільшення складає 338,86 грн., а 3% річних - 73,11 грн. Після сплати 17.02.2025р. боржником суми 15400 грн. сума боргу склала 26957.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 17.02.2025р. по 14.03.2025р. (від суми боргу 26957,5 грн.), інфляційне збільшення складає 404,36 грн., а 3% річних - 57,61 грн. Після сплати 14.03.2025р. боржником суми 12500 грн. сума боргу склала 14457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 14.03.2025р. по 23.04.2025р. (від суми боргу 14457,5 грн.), інфляційне збільшення складає 319,58 грн., а 3% річних - 48,72 грн. Після сплати 23.04.2025р. боржником суми 13000 грн. сума боргу склала 1457.5 грн. Відповідно до розрахунку суми боргу з врахуванням інфляційних витрат та 3% річних за період з 23.04.2025р. по 20.05.2025р. (від суми боргу 1457,5 грн.), інфляційне збільшення складає 18,95 грн., а 3% річних - 3,35 грн. Загальна сума інфляційного збільшення за період з 25.12.2012р. по 20.05.2025р. склала 158123,08 грн., а 3% річних – 16160,21 грн. Загальна сума позову складає – 174283,29 грн. 
Представником відповідача було заявлено клопотання про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, а тому розглянувши дане клопотання, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 Цивільного кодексу України). Аналіз змісту статей 256, 257 та 261 Цивільного кодексу України в їх сукупності і взаємозв`язку дозволяє зробити висновок, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. 
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Таким чином, з огляду на вищенаведені правові висновки право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних мало б обмежуватися останніми трьома роками, які передували поданню такого позову. Установлення часових меж судового захисту порушеного права забезпечує правову стабільність та сприяє усуненню правової невизначеності. Позовна давність спонукає учасників правовідносин до вчинення дій, спрямованих на захист порушених прав, у чітко визначені строки, які мають бути розумними. За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду. Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України. 
Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин. 
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. Відтак, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX. 
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22). Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». 
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року. Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер. Підсумовуючи, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
Таким чином, у зв`язку з урахуванням зазначених строків позовної давності, суд погоджується з розрахунками представника відповідача за якими сума інфляційних втрат за період з 04 квітня 2017 року по 20 травня 2025 року становить 52 791,46 грн, а сума 3 % річних — 10 514,95 грн. та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на загальну суму 63 306,41 грн.. частково задовольнивши позовні вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258,259 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму інфляційних втрат за період з 04 квітня 2017 року по 20 травня 2025 року в розмірі 52 791,46 грн, 3 % річних — в розмірі 10 514,95 грн., а всього стягнути кошти на загальну суму 63 306,41 грн.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко