КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року справа №320/38009/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "СІЕЙЧЕС УКРАЇНА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
ТОВ "СІЕЙЧЕС УКРАЇНА" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №329420411 від 24.04.2024.
Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та підлягає скасуванню. Пояснив, що обов`язковою умовою встановлення факту порушення граничного строку реєстрації розрахунку коригування у випадку порушення граничного строку - 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем), є саме встановлення дати отримання розрахунків коригування до податкових накладних отримувачем (покупцем). Разом із цим, вказано, що частина штрафних санкцій застосовані поза межами граничних строків, встановлених ст. 102 ПКУ (1095 днів -3 роки), а спірне рішення та розрахунок до нього підписані неуповноваженою особою.
До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти вимог адміністративного позову у повному обсязі, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення було винесено з урахуванням особливостей прийняття таких рішень у період воєнного стану. Стверджено, що податкові накладні позивача, які наведені в акті камеральної перевірки зареєстровані з порушенням термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, які визначені у п.201.10 статті 201, а контролюючим органом дотримано строки проведення камеральної перевірки. Також зазначено, що підписант податкового повідомлення-рішення виконував делеговані повноваження на підставі відповідного наказу Головного управління ДПС у м. Києві.
Від позивача надійшла відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких зокрема зазначено, що відповідачем проігноровано факт отримання спірних розрахунків коригування від постачальників, що має суттєве значення, оскільки саме із датою їх отримання пункт 201.10 ст.201 ПК України пов`язує початок перебігу строку на їх реєстрацію в ЄРПН. Також вказано, що відповідачем не долучено до відзиву копію відповідного наказу, а також не надано належного підтвердження, що на час складання спірного ППР уповноважена особа була тимчасово відсутня. Водночас зазначено, що відповідачем не спростовано факту виходу за межі строку, втсановлені для камеральних перевірок.
У своїх додаткових поясненнях відповідач звернув увагу на те, що наказ на виконання делегованих повноважень є загальнодоступною інформацією на веб-сайті ГУ ДПС у м. Києві. Разом із цим висловив думку, що податкове правопорушення, допущене позивачем визначається як триваюче, тому таке вважається припиненим у день фактичної реєстрації податкової накладної.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, в порядку п.76.3 ст.76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «СІЕЙЧЕС УКРАЇНА», за грудень 2019 року - лютий 2023 року.
Перевіркою встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначених п. 201.10 ст. 201, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу.
За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки №24753/ж5/26-15-04-11/35704808 від 26.03.2024.
ТОВ "СІЕЙЧЕС УКРАЇНА" відповідно до п.86.7ст.86 Кодексу подано заперечення від 09.04.2024 вих. №18-04/2024 до акта про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації.
За результатами розгляду заперечення ТОВ "СІЕЙЧЕСУКРАЇНА", Головне управління ДПС у м. Києві висновки до акту про результати камеральної перевірки податкової звітності за грудень 2019 року - лютий 2023 року від 26.03.2024 №24753/ж5/26-15-04-11/35704808 залишив без змін.
На підставі акту камеральної перевірки від 26.03.2024 №24753/ж5/26-15-04-11/35704808 винесено податкове повідомлення - рішення від 24.04.2024 №329420411 на загальну суму штрафної (фінансової) санкції 93629,05 грн.
Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України). 
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. 
У розумінні підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД PPO. 
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти. 
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. 
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. 
Законодавець абзацом 9 п. 201.10 ст. 201 ПК України чітко зазначив «датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції». 
Абзацом 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. 
Тобто, як вбачається з даної норми, платник податків зобов?язаний зареєструвати податкову накладну / розрахунок коригування у встановлені терміни податковим законодавством. 
Абзацом 15 п. 201.10 ст. 201 ПК України законодавець зазначає, що у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Водночас, відповідно до Закону України від 13 травня 2020 року № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 29.05.2020, п. 52 прим. 2 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України викладено в новій редакції, згідно з яким у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 ПК України.
Пунктом 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Згідно п.п. 69.9 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:
- дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;
- строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;
- строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.
Згідно сталої позиції Верховного Суду у спорах про оподаткування в умовах воєнного стану, відповідно до п. 102.9 ст.102 ПК України зупинений перебіг строків, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Підпунктом 69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлені винятки, на які зупинення строку не поширюється: строків реєстрації податкових накладних, подання звітності, сплати податків, строків проведення камеральних, фактичних, документальних позапланових перевірок, які можуть бути проведені, складення актів, подання і розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, направлення ППР, його оскарження, нарахування пені за результатами таких перевірок.
Тобто, відповідач був вправі проводити камеральні перевірки, оскільки перебіг строку давності для перевірок такого виду практично не зупинявся. 
Строк давності для камеральних перевірок було зупинено Законом України від 03.03.2022 №2118-ІХ, яким внесено зміни до п.69.2 підрозділу 10 Перехідних положень ПКУ) і відновлено Законом України №2260-ІХ від 12.05.2022 (набув чинності 27.05.2022). 
Згідно Акту камеральної перевірки від 26.03.2023, перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН була здійснена, у тому числі, стосовно реєстрації розрахунків коригування, датою реєстрації яких є 08.01.2020, 14.01.2020, 17.01.2020.
У даному випадку грошове зобов`язання (штрафні санкції) не могли бути визначені та застосовані податковим органом станом на дату проведення перевірки з урахуванням зупинення строку п. 69.2 підрозділу 10 Перехідних положень ПКУ Законом України від 03.03.2022 №2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» та відновлення Законом України №2260-IX від 12.05.2022 року. 
Судом встановлено, що станом на дату складання Акту перевірки (26.03.2023) з дати фактичної реєстрації означених розрахунків коригування минуло понад 1095 дні.
З огляду на що слідує висновок, що оскільки перебіг строку давності для перевірок такого виду не зупинявся, розрахунки коригування від 08.01.2020, 14.01.2020, 17.01.2020 не могли бути предметом перевірки.
Заперечуючи факт порушення граничних термінів реєстрації інших розрахунків кригування, позивач першочергово вказує на неврахування контролюючим органом фактичної дати надходження розрахунків коригування від постачальників.
Оцінюючи вказаний довод, суд враховує наступне.
Так, як уже зазначалося судом, положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація розрахунку коригування здійснюється протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупупцем).
Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 380/3834/24 зазначив, що для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, відлік строку на їх реєстрацію в ЄРПН розпочинається відповідно до змісту пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з дня отримання розрахунку коригування.
Формулювання «з дня отримання» що міститься у наведених вище нормах є чітким і вказує на те, що відлік строку починається з моменту, коли розрахунок коригування надійшов до покупця, а не з дати його складання чи іншої події. Ці норми не містять нечітких чи умовних конструкцій, які могли б ускладнити їх розуміння чи їх застосування.
Такий підхід до правозастосування обумовлений тим, що відповідно до вищенаведених положень законодавства розрахунок коригування складається безпосередньо продавцем/постачальником, після чого направляється покупцю/отримувачу послуг, який здійснює його реєстрацію. Покупець не впливає на дату складання розрахунків коригування продавцем та на факт її надсилання, тому виправданим є підхід законодавця щодо обчислення строку реєстрації розрахунків коригування саме з дати їх отримання.
Оскільки розрахунок коригування є документом, що ініціюється та формується виключно постачальником, покупець не може нести відповідальність за затримки, які виникають до моменту отримання цього документа. Не покладає на нього такої відповідальності і чинне законодавство.
Таким чином, строк для реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН має обчислюватися за приписами положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з моменту фактичного надходження розрахунку коригування до покупця. В іншому випадку застосування санкцій до покупця за дії, на які він об`єктивно не міг вплинути, порушує його права та створює необґрунтоване адміністративне навантаження, що суперечить меті податкового законодавства забезпеченню справедливого та збалансованого підходу до всіх учасників правовідносин.
З долучених позивачем до матеріалів справи та заперечень до акту про результати камеральної перевірки доказів вбачається, що позивачем отримано розрахунки коригування від контрагентів:
1) МП ТОВ "ОЕПТ ЛТД" - РК №5 від 16.02.2022 та №12 від 18.02.2022, отримано від контрагента 08.08.2023, зареєстровано в ЄРПН 08.08.2023 та 09.08.2023. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 1 день;
2)?ПП "Аеліта"- РК №992 від 15.11.2022, отримано від контрагента та зареєстровано в ЄРПН 09.12.2022. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 0 днів
3) ?ПП "Качан-07"- РК №1 від 01.06.2022, отримано від контрагента 14.07.2022, зареєстровано в ЄРПН 21.07.2022. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 7 днів
4) ?ДП "Автотрейдінг - Вінниця"- РК №551 від 22.06.2022, отримано від контрагента та зареєстровано в ЄРПН 18.07.2022. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 0 днів
5) ТОВ "НОВА ПОШТА" - РК №172442 від 28.02.2023, отримано від контрагента 15.03.2023, зареєстровано в ЄРГІН 22.03.2023. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 7 днів
6) ?ТОВ "КОМПАНІЯ "МАР ШІППІНГ" - РК №35 від 10.06.2022, отримано від контрагента 11.07.2022, зареєстровано в ЄРПН 12.07.2022. Кількість днів між датою отримання РК від контрагента та датою реєстрації РК в ЄРПН - 1 день.
Вказані обставини свідчать про те, що позивач не пропустив строк реєстрації розрахунків коригування кладених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, у ЄРПН.
У той же час, обґрунтовуючи протиправність винесеного податкового повідомлення-рішення позивач зазначає, що останнє підписано неуповноваженою на те особою, а відтак не може вважатись правомірним.
З даного приводу суд зазначає, що за визначенням підпункту 14.1.137-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України уповноважена особа контролюючого органу - це посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 20.4 статті 20 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
При цьому, відповідно до підпункту 21.1.8 пункту 21.8 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Перелік уповноважених осіб з обов`язковим визначенням переданих кожній особі функцій повинен бути оприлюднений на офіційному сайті податкового органу. При цьому особи, визначені в такому переліку, мають виключно ті повноваження, що вказані у такому переліку.
Як встановлено судом, оспорюване податкове повідомлення-рішення підписано уповноваженою особою - начальником відділу камеральних перевірок податкової звітності ГУ ДПС у м. Києві – А. Марусенко.
Суд звертає увагу, що згідно Інформації щодо переліку посадових (службових) осіб, уповноважених керівником Головного управління ДПС у м. Києві на виконання делегованих повноважень (з 01.01.2021), а саме витягу з наказу від 22.09.2022 №613, - Алла Марусечко, начальник відділу камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві відповідно до ст. 54, ст. 120, ст. 120 прим. 1, ст. 123 та ст. 124 ПК України має право прийняття податкових повідомлень-рішень за формами «ПС». «Н». «ПН», «В4», «Ш», «Р» про визначення штрафних (фінансових) санкцій.
Наведене свідчить, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте та підписане уповноваженою особою відповідно до покладених на неї повноважень.
У той же час, наведене судом вище формує висновок, що помилковими є твердження контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки щодо порушення позивачем граничних строків реєстрації розрахунків коригування.
У контексті оцінки доводів сторін, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №329420411 від 24.04.2024.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЕЙЧЕС УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 35704808) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.