Справа № 462/10194/25 Головуючий у 1 інстанції: Постригач О.Б. 
Провадження № 33/811/332/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката – Бандирського А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Бандирського А.С. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрвоаного за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 грн 60 коп. судового збору. 
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 08.12.2025 року близько 20 год. 35 хв. на вул. Роксоляни, 43 у м. Львові, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 та після скоєного ДТП за його участю до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння вживав алкоголь. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події за допомогою приладу «Drager» чи у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.10.є. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник-адвокат Бандирський А.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. У разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Просить змінити кваліфікацію дій ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не є належними та допустимими доказами, котрі підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Звертає увагу, що відеозаписи містять суперечливі відомості про те, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої після вчинення ДТП, позаяк ОСОБА_1 на запитання поліцейського, чи вживав він алкоголь, в одному епізодів відповів, що так («вчора», «пів години тому»), а в іншому, що вживав каву.
Апелянт зауважує, що встановлення перебування особи, яка керувала транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння чи вживання нею алкоголю здійснюється лише за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або у медичному закладі, що не було враховано судом. 
Зазначає, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, передбачена не ч. 4 ст. 130 КУпАП, а ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи наведене, вважає, що навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 вживав після ДТП алкоголь та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Бандирський А.С. подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№535277 від 08.12.2025 (а.с. 1);
рапортом інспектора взводу №2 роти №1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП Василя Сала від 08.12.2025 (а.с.3);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.12.2025 (а.с. 4); 
копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 535292 за ст. 122-4 КУпАП та № 535289 за ст. 124 КУпАП від 08.12.2025 (а.с.6), 
копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6306800 від 08.12.2025 (а.с.6);
відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників поліції № 474407 та № 474229. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду
За змістом п. 2.10 (є) ПДР водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівник поліції підійшов до автомобіля «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 , біля якого перебував ОСОБА_1 , та повідомив, що поліцейськими було доставлено бампер, залишений ним на вул. Рудненській. Під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який відмовлявся надати документи, до них підійшов чоловік, а саме сусід, який повідомив, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на його припаркований автомобіль. У відповідь на це ОСОБА_1 , серед інших заперечень, зазначив, що дійсно вчинив дорожньо-транспортну пригоду, однак повідомив, що з власником автомобіля вони вже поспілкуються та врегулюють ситуацію.
В ході спілкування, поліцейськими у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода, та після того, як транспортний засіб було знайдено за орієнтуванням до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, водій відмовився під відеозапис. Від написання письмових пояснень та будь-яких підписів ОСОБА_1 відмовився, також відмовився пред`являти на вимогу поліцейського водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За даним фактом на водія ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від керування ОСОБА_1 був відсторонений.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис містить суперечливі відомості щодо того, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої після вчинення ДТП, оскільки на відео зафіксовано, як на запитання поліцейського: « ОСОБА_2 , коли ви востаннє вживали (алкогольні напої)?», ОСОБА_1 спочатку відповів: «Вчора», однак після уточнюючого запитання поліцейського ОСОБА_1 одразу зазначив: «Та, півгодини тому, прийшов ото і одразу випив». На запитання поліцейського щодо того, чи керував він транспортним засобом у стані сп`яніння, ОСОБА_1 відповів, що ні.
Після цього працівники поліції запитали ОСОБА_1 , чи відомо йому про заборону вживання алкогольних напоїв до проходження огляду на стан сп`яніння, а також поставили чітке запитання щодо того, чи керував він транспортним засобом у стані сп`яніння, чи вжив алкоголь уже після дорожньо-транспортної пригоди, на що ОСОБА_1 відповів, що алкогольні напої вживав після ДТП, пояснивши це тим, що, побачивши пошкоджений бампер, випив «зі злості».
Апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції вірно встановлено, що дії ОСОБА_1 , які полягають у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), є порушенням п. 2.10 «є» ПДР, та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Щодо доводів апелянта про те, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі були предметом розгляду у суді першої інстанції та суддя у спостанові правильно зазначив, що ОСОБА_1 згідно з протколом про адміністративне правопорушення у провину посталено порушення п. 2.10.є.ПДР України, а саме заборону особі, причетній до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду вживати без призначення медичного працівника алкогольні напої, наркотичні засоби, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки), а не порушення п. 2.9.а. ПДР України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А відтак, перевіряючи обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.10.є. ПДР України, викладені у протоколі, необхідно встановити саме факт вживання алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а не факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння чи факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Згідно з вимогами ст.ст. 33, 34 КУпАП суддя, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, і обґрунтовано визначив вид та розмір основного стягнення, що в повній мірі відповідає санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП і за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, а також відповідає і меті виховання особи, що їх вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Бандирського Андрія Стефановича залишити без задоволення.
Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 лютого 2026 рокуу в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА