ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/977/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 254150012849 від 15.08.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року, половину строку навчання з 01 вересня 1993 року до 17 червня 1996 року на денній формі навчання в Чернігівському юридичному коледжі; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014, з 07.08.2025, з врахуванням їй до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, половини строку навчання з 01 вересня 1993 року до 17 червня 1996 року в Чернігівському юридичному коледжі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що набула право на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з наявністю на день звернення за призначенням пенсії 25-ти років вислуги.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що до стажу за вислугу років, не зараховано періоди навчання з 01 вересня 1993 року до 17 червня 1996 року на денній формі навчання в Чернігівському юридичному коледжі, який не відноситься до вищих навчальних закладів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач 07.08.2025 звернулась з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яку за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 254150012849 від 15.08.2025 (а.с. 24-26).
Підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало те, що згідно наявними документами стаж по вислузі років складає 23 роки 08 місяців 09 днів, робота на прокурорських посадах – 23 роки 07 місяців 23 дні. До періодів стажу за вислугу років не зараховано період навчання з 01.09.1993 по 17.06.1996 в Чернігівському юридичному коледжі, який не відноситься до вищих навчальних закладів. В призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про прокуратуру» відмовлено, оскільки відсутня вислуга років (25 років) (а.с. 24). 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. 
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Абзацом 22 статті 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Пенсійне забезпечення прокурорів та працівників прокуратури визначено в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 (далі - Закон № 1697).
Своєю чергою, підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років визначено статті 86 Закону № 1697-VII, що дає право на пенсію за вислугу років.
Зокрема, відповідно до вимог частин першої, другої вказаної норми прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до вимог частин шостої-восьмої статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;
слідчими, суддями;
на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;
у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;
на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;
на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;
військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;
відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.
До пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім`ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством.
Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Згідно частини тринадцятої статті 86 Закону № 1697 пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття «вислуги років, що дає право на пенсію» і «стажу роботи на прокурорських посадах». При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.
Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 254150012849 від 15.08.2025 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з огляду на те, що згідно наявними документами стаж по вислузі років складає 23 роки 08 місяців 09 днів, робота на прокурорських посадах – 23 роки 07 місяців 23 дні. 
Отже, спірним питання у цій справі є наявність у позивача вислуги років 25 років, яка б давала позивачу можливість реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Позивач наголошує, що до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» необхідно зарахувати половину періоду навчання з 01.09.1993 по 17.06.1996 в Чернігівському юридичному коледжі. 
Судом встановлено, що позивач в період з 01.09.1993 по 17.06.1996 навчалася в Чернігівському юридичному коледжі по спеціальності «Право та організація соціального забезпечення», за результатами якого йому присвоєно кваліфікацію юриста, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_1 від 17.06.1996, додатком до диплому та архівною довідкою від 27.12.2019 № 504/08-207 (а.с. 33-36).
Так, згідно копії архівної довідки Чернігівського національного технологічного університету від 27.12.2019 № 504/08-207, позивач дійсно навчалася в Чернігівському юридичному коледжі за спеціальністю «Право та організація соціального забезпечення» на денній формі навчання з 01.09.1993 (наказ № 105 від 03.08.1993) до 17.06.1996 (наказ № 59 від 17.06.1996). Наказом Міністерства соціального захисту населення України від 07.12.1994 № 205 змінено статус та назва Чернігівського юридичного технікуму на Чернігівський юридичний коледж. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 26 від 06.02.2004 Чернігівський юридичний коледж було ліквідовано і на його базі утворений Чернігівський державний інститут права, соціальних технологій та праці. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.07.2011 № 707 Чернігівський державний інститут права, соціальних технологій та праці шляхом реорганізації було приєднано до Чернігівського державного технологічного університету. Згідно з Указом Президента України від 04.10.2013 № 544/2013 Чернігівському державному технологічному університету присвоєно статус національного та змінено назву на Чернігівський національний технологічний університет (а.с. 36).
Відповідно до статті 42 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (далі – Закон № 1060-XII в редакції, чинній на час здобуття позивачем освіти) вища освіта забезпечує фундаментальну наукову, професійну та практичну підготовку, здобуття громадянами ступенів вищої освіти відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, удосконалення наукової та професійної підготовки, перепідготовку та підвищення їх кваліфікації. 
Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 1060-XII вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.
Відповідно до статусу вищих закладів освіти встановлено чотири рівні акредитації: перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі заклади освіти; другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти; третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації) - інститут, консерваторія, академія, університет.
Частина третя статті 43 Закону № 1060-XII встановлює, що вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації. 
Водночас, частинами першою та другою статті 17 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII встановлено, що метою вищої освіти є здобуття особою високого рівня наукових та/або творчих мистецьких, професійних і загальних компетентностей, необхідних для діяльності за певною спеціальністю чи в певній галузі знань. Вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
Статтею 5 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII передбачено рівні та ступені вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр; 2) бакалавр; 3) магістр;4) доктор філософії/доктор мистецтва.
Молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Відповідно до статті 28 Закону №1556-VII в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: університет, академія, інститут, коледж.
Коледж - це заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.
При цьому, підпунктом 4 пункту 2 розділу XV "Прикінцевих та Перехідних положення" Закону № 1556-VII передбачено, що після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.
Таким чином, освітньо-кваліфікаційний рівень освіти, одержаний позивачем у 1996 році «молодшого спеціаліста», з урахуванням вимог підпункту 4 пункту 2 розділу XV «Прикінцевих та Перехідних положення» Закону №1556-VII прирівнюється до освітньо-професійного ступеня «молодшого бакалавра», який відповідно до статті 5 даного Закону є освітнім ступенем, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти.
Оскільки період навчання позивача у Чернігівському юридичному коледжі за спеціальністю «Право і організація соціального забезпечення» із здобуттям кваліфікації юриста відповідає першому рівню вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст», то половина такого періоду повинна бути врахована пенсійним органом до вислуги років, що дає право па призначення позивачу пенсії відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 254150012849 від 15.08.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014; 
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 половину строку навчання з 01.09.1993 до 17.06.1996 на денній формі навчання в Чернігівському юридичному коледжі та призначити пенсію за вислугу років з 07.08.2025.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 07.08.2025, то суд зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки питання нарахування та виплати пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про призначення пенсії органом Пенсійного фонду.
Таким чином, враховуючи, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги, заявлені у даній справі, стосуються призначення позивачу пенсії, а вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права як зобов`язання зарахувати відповідний стаж та призначити пенсію, тому, в даному випадку, належною сплатою судового збору при поданні до суду фізичною особою адміністративного позову вважається сплата судового збору в розмірі 1331,20 грн.
Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 998,40 грн.
При цьому, суд звертає увагу, що позивач має право на звернення до суду з заявою про повернення судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18002, код ЄДРПОУ 21366538) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 254150012849 від 15.08.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 половину строку навчання з 01.09.1993 до 17.06.1996 на денній формі навчання в Чернігівському юридичному коледжі та призначити пенсію за вислугу років з 07.08.2025.
В решті позову відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 998,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25.02.2026. 

Суддя Наталія БАРГАМІНА