ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/150/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 
1) визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4) щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправними;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 29 січня 2020 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 29.01.2020 року позивачу призначено пенсію за вислугу років - 22 (календ. 19) у розмірі 51 % грошового забезпечення, тобто відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 25.11.2025 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просив перевести ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум, однак листом № 7029-7401/Б-02/8-0700/25 від 24.12.2025 року відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Позивач вважає вказані дії відповідача такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду з даним позовом. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. 
05 лютого 2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Зазначає, що пенсія позивачу призначена з 29.01.2020 року на підставі Подання про призначення пенсії Управління оперативного документування ДФС України від 11.03.2020 року № 21-1001/38 згідно пункту «б» статті 12 Закону №2262-XII за 26 років 08 місяців 05 днів загального страхового стажу, з яких - 19 років 05 місяців 25 днів - це служба в податковій міліції в календарному обчисленні, зазначена у поданні. 25.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою довільної форми до Головного управління, в якій просив перевести його з 29 січня 2020 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум. До заяви позивач додав тільки копію паспорта громадянина України. Заяву довільної форми ОСОБА_1 (вх. №740/Б-0700-25 від 26.11.2025) було розглянуто спеціалістами відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у відповідності до порядку та у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».
13 лютого 2026 року позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої вказав, що твердження відповідача про відсутність у Поданні від 11.03.2020 № 21- 1001/38 даних щодо пільгового стажу у позивача є необґрунтованими, оскільки витяг з наказу про звільнення № 0031-о/д від 18.12.2019 та грошовий атестат № 4 від 03.03.2020 є безпосередніми додатками до Подання про призначення пенсії від 11.03.2020 року № 21-1001/38. Зазначив, що зміст поданої позивачем заяви про переведення з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника, у зв`язку із чим посилання відповідача на відсутність підстав для здійснення її розгляду та прийняття рішення є необґрунтованими.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року за наслідками розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - залишено позовну заяву без руху.
01 квітня 2026 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та зміну предмета позову, зокрема просив пункти 2 та 3 прохальної частини позовної заяви викласти у наступній редакції: « 2. Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4) щодо нерозгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 25.11.2025 року щодо переведення з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум, протиправною. 3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063; 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4) перевести мене, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 25.11.2025 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум.».
Ухвалою суду від 02 квітня 2026 року прийнято заяву позивача про зміну предмету позову та продовжено розгляд справи. Цією ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву в частині зміни предмету позову.
Відповідач правом на подання відзиву на заяву про зміну предмету позову не скористався. 
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивачу з 29.01.2020 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
25 листопада 2025 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просив перевести його з 29 січня 2020 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №7029-7401/Б-02/8-0700/25 від 24.12.2025 було повідомлено позивача, що перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку із збільшенням років страхового стажу, яку призначено згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не передбачений діючим законодавством. 
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим, звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За змістом частин першої, другої статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону №1058.
Згідно із частиною першою цієї статті призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Додатком 1 до Порядку №22-1 затверджений зразок заяви про призначення/перерахунок пенсії.
Днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац сьомий пункту 1.8 розділу І Порядку № 22-1).
Перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку), переведення з одного виду пенсії на інший, визначений розділом ІІ Порядку №22-1.
За змістом положень пункту 2.9 розділу ІІ Порядку №22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України).
В заявах зазначається інформація про місце проживання, для підтвердження якої особа може надати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.
Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.
Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (пункт 4.1 розділу IV Порядку №22-1).
Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:
- ідентифікує заявника (його представника);
- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;
- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з абзацами другим-четвертим пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
За змістом пункту 4.7 розділу IV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що своє право на призначення (перерахунок), переведення з одного виду пенсії на інший особа реалізує шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою, зразок якої наведений у додатку 1 до Порядку № 22-1. До такої заяви особа подає документи, передбачені Порядком №22-1. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви, приймається відповідне рішення про призначення (перерахунок) чи переведення з одного виду пенсії на інший або ж про відмову у такому призначенні (перерахунку) чи переведенні із зазначенням мотивів, що слугували підставою для його прийняття.
Суд встановив, що 25.11.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із вимогою перевести його з 29 січня 2020 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум.
Водночас, відповідачем повідомлено позивача листом №7029-7401/Б-02/8-0700/25 від 24.12.2025, що перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку із збільшенням років страхового стажу, яку призначено згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не передбачений діючим законодавством. 
Отже, з порушенням вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 відповідач за результатами розгляду заяви позивача від 25.11.2025 про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не прийняв жодного рішення з числа тих, що передбачені зазначеними нормами (про переведення та перерахунок пенсії або ж про мотивовану відмову в такому переведенні). 
Тобто, відповідач всупереч вимогам абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 не розглянув по суті заяву позивача про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та перерахунок пенсії, а протиправно розглянув її у порядку Закону України «Про звернення громадян», не прийнявши жодного рішення, за наявності імперативного обов`язку таке рішення прийняти.
Водночас суд зауважує, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області №7029-7401/Б-02/8-0700/25 від 24.12.2025 не є рішенням у розумінні абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1, а формулювання причин відмови у листах не може розцінюватись як належний спосіб прийняття та обґрунтування рішень суб`єктом владних повноважень. 
Покликання відповідача на те, що позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії встановленого зразка затвердженого Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додаток 2, суд відхиляє, оскільки невідповідність заяви встановленій формі за наявності у ній необхідної інформації та за наявності у відповідача відповідних документів пенсійної справи позивача не може бути підставою для позбавлення позивача права на вирішення питань його пенсійного забезпечення, які він порушує.
Суд також враховує стабільну позицію Верховного Суду (від 30 травня 2018 року у справі №537/3480/17, від 22 серпня 2018 року у справі №546/222/17, від 27 листопада 2019 року у справі №748/696/17 та від 26 лютого 2020 року у справі №541/543/17-а, від 10 червня 2021 року у справі №520/6879/19, від 22 листопада 2023 року у справі №300/3457/20, від 9 серпня 2023 року у справі № 520/5045/2020) про те, що недодержання особою форми поданої заяви про призначення/перерахунок пенсії не є підставою для її не розгляду пенсійним органом у передбаченому Порядком №22-1 порядку.
За таких обставин суд доходить висновку, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області ухилилося від прийняття рішення, що віднесене до його компетенції, оскільки не прийняло жодного з рішень, які відповідно до вимог абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону №1058 та пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 повинні бути прийняті за результатами розгляду клопотання особи про переведення на інший вид пенсії, а саме: про переведення та перерахунок пенсії, або ж про мотивовану відмову в такому переведенні.
Відтак, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не розгляду заяви позивача від 25.11.2025 у порядку, передбаченому Порядком №22-1, суд визнає протиправною.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача перевести позивача з 25.11.2025 року з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із застосуванням вислуги років для призначення пенсії - 24 роки 09 місяців 24 дні, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням сплачених сум, задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не приймалося рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 25.11.2025 року. Повноваження щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України. Прийняттю такого рішення передує з`ясування обставин та наявності умов для здійснення перерахунку пенсії. 
При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.
Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення».
Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Отже, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 25.11.2025 про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку передбаченому Порядком №22-1, та прийняти рішення за результатами розгляду. 
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
З огляду на часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ч.3 ст. 139 КАС України суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 665,60 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить частково стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.11.2025 року у порядку, передбаченому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.11.2025 року про переведення на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку, передбаченому Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, та прийняти рішення за результатами розгляду. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ 20453063) судові витрати у сумі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом безпосередньо до суду апеляційної інстанції тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	М.М. Луцович