ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/16793/25
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову їй у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не переведення її на пільгову пенсію за віком та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести її з 30.04.2025 на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області (далі - відповідач 1, Пенсійний фонд) їй протиправно відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з підстав відсутності довідок про підтвердження пільгового стажу роботи. Пояснює, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області з метою отримання документів з пенсійної справи щодо страхового стажу на пільгових умовах, однак їй відмовлено у зв`язку із відсутністю доступу до приміщень сервісних центрів, де зберігаються паперові пенсійні справи внаслідок окупації Луганської області. Додатково наголосила, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 по справі № 908/1329/24 визнано банкрутом ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький Склопластик" на якому вона працювала на пільгових умовах та правонаступника не визначено. 
Наголошує, що її пільговий стаж підтверджується відомостями зазначеними у трудовій книжці, а надати довідки про підтвердження пільгового стажу роботи не має можливості, оскільки всі документи, які могли б підтвердити її стаж знаходяться на тимчасово окупованій території.
Ухвалою суду від 17.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
23.07.2025 від представника Пенсійного фонду надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вказує, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи, а для зарахування пільгового стажу позивачці необхідно надати пільгову довідку, що відповідає додатку № 5 затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній".
07.08.2025 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 2, Управління) надійшов відзив на позов, в якому заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зазначає, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформлених належним чином уточнюючих довідок у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.
Крім того, представник відповідача 2 вказує, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці. Втім, позивачкою до поданої заяви не долучено довідку про підтвердження пільгового стажу роботи, а тому рішення органу Пенсійного фонду є правомірним, а заявлені вимоги необґрунтованими. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що з урахуванням принципу екстериторіальності призначення (перерахунок) пенсії у випадку скасування судом рішення про відмову в її призначенні чи перерахунку має здійснюватися саме тим територіальним органом Пенсійного фонду України, якого було уповноважено розглядати подану особою заяву. До компетенції ж органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи (у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) належить здійснення виплати пенсії після її призначення органом, який розглядає відповідну заяву.
Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.
Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 1827-5002224069 від 12.10.2022.
30.04.2025 позивачка звернулася із заявою до Управління щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно з пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Заява опрацьована за принципом екстериторіальності, за результатами розгляду якої прийнято Пенсійним фондом рішення № 909190185965 від 07.05.2025 про відмову у її задоволенні, з підстав відсутності довідки про підтвердження пільгового стажу роботи.
У свою чергу позивачка вважає, що оскаржуване рішення, яким відмовлено їй у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із відсутністю довідок про підтвердження пільгового стажу роботи є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
За приписами ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Згідно із ст. 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1058-IV.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.
Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.
Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.
Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383) встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 ( далі - Порядок № 637). 
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як свідчить зміст трудової книжки, позивачка у період з 09.08.1988 по 09.12.1992 працювала в СПО "Стеклопластик" на посаді ливарниці пластмас 2 розряду по направленню МХП та з 06.03.1995 по 23.01.1996 в автотранспортному цеху Северодонецького ВАТ Об`єднання "Склопластик" на посаді прибиральниці території.
При цьому, слід звернути увагу, що в трудовій книжці відсутні відомостей про умови праці, не вказано, що позивачка працювала на посаді, передбаченій Списком №1, та не зазначено про виконання роботи протягом повного робочого дня. 
Внаслідок чого, для підтвердження пільгового стажу постає потреба в долученні до заяви довідки про підтвердження трудового стажу у разі відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, як це передбачено пунктом 10 Порядку № 383 та пунктом 20 Порядку № 637.
У той час, як свідчать матеріали справи позивачка у квітні 2025 року зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з метою отримання документів з пенсійної справи щодо страхового стажу на пільгових умовах. 
За результатами розгляду заяви позивачку листом від 08.04.2025 повідомлено, що пенсію по інвалідності їй призначено внаслідок загального захворювання при відпрацьованому стажі роботи - 19 років 06 місяців 16 днів та додатковому за нормами абз.2 ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV, який обчислено за трудовою книжкою від 24.06.1987 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження дитини від 07.11.2000 серії НОМЕР_2 та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Також повідомлено про зарахування періодів роботи в Сєвєродонецькому ВО "Склопластик" до страхового стажу на підставі записів трудової книжки, інші документи підтверджуючи зазначені періоди роботи в матеріалах електронної справи відсутні. Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області зазначено, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України і тим, що майже вся територія Луганської області тимчасово окупована, структурні підрозділи Головного управління працюють дистанційно за місцем нової дислокації співробітників. Доступ до приміщень сервісних центрів, де зберігаються паперові пенсійні справи, відсутній та інформацією щодо їх збереження Головне управління не володіє.
Крім того, позивачка звертає увагу суду на той факт, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 по справі № 908/1329/24 визнано банкрутом ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький Склопластик" на якому працювала на пільгових умовах та правонаступника не визначено, а документи для видачі довідок, які б підтвердили її стаж знаходяться на тимчасово окупованій території.
Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1, визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (п. 2 Порядку № 18-1).
Згідно п. 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі- підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Приписами пункту 4 Порядку визначено, що комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Пунктом 6 Порядку № 18-1 передбачено, що основними завданнями Комісії є: розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.
Згідно з п. 10 Порядку 18-1 рішення про результати розгляду заяви (додаток 2) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою або його заступником. Рішення про результати розгляду заяви набуває чинності з моменту прийняття рішення.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у разі ліквідації (припинення) підприємства без правонаступника пільговий стаж зараховуються на підставі рішення комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про підтвердження стажу роботи.
У той час, з матеріалів справи відслідковується, що комісією з питань підтвердження стажу роботи рішення про підтвердження стажу роботи не приймалось.
Враховуючи відсутність рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, суд вважає, що відповідач 1 перебрав на себе повноваження комісії при вирішенні питання про незарахування періодів роботи з 09.08.1988 по 09.12.1992 та з 06.03.1995 по 23.01.1996, та прийняв оскаржуване рішення у зв`язку із відсутністю довідок про підтвердження пільгового стажу, без достатності необхідних для цього підстав.
Суд вважає, що відповідач зобов`язаний був повідомити позивачку про необхідність звернення із заявою про підтвердження стажу до комісії з питань підтвердження стажу, однак такі дії не вчинив.
Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Отже, з наведених норм чинного законодавства відслідковується, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо переведення з одного виду пенсії на інший чи призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.
Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що відповідач 1, при розгляді заяви позивачки, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач 1 неналежним чином розглянув подану позивачкою заяву, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення, а тому спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 909190185965 від 07.05.2025 не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області стосовно не переведення пенсії по інвалідності позивачки на пенсію пільгову за віком та зобов`язати вчинити такі дії, суд зважає на наступне.
Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок).
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
У даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача про призначення пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як визначений суб`єкт призначення.
З огляду на викладене, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволенню не підлягають.
Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.
Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Така позицію викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.02.2026 у справі № 120/2002/23.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 30.04.2025 про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону № 1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання ним законної сили суд вважає за необхідне вказати наступне.
Приписами ч. 5 ст.382 КАС України передбачено, що суд, за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках. У даному випадку, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення, як просить позивач у своєму позові, відсутні.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі ч. 3 ст. 139 КАС України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачкою при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1 211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 09.07.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ЄДРПОУ: 13559341), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5 Держпром 3 під`їзд, 2 поверх, м.Харків, 61022. ЄДРПОУ: 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення № 909190185965 від 07.05.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2025 про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пп.2 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 30 березня 2026 р.

30.03.26