П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2026 року 	 	справа 280/5411/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025 (суддя Садовий І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про переведення на інший вид пенсії, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24.06.2025 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в переведенні на інший вид пенсії; зобов`язати прийняти рішення про переведення з 31.01.2025 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу», та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №3 від 28.01.2025 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4 від 28.01.2025, виданих Північним регіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордону.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025 в задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що висновок місцевого суду про те, що «…згідно із записом №25 трудової книжки НОМЕР_1 на посаду першого заступника начальника Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яку обіймав позивач, з 01.05.2016 не поширюється дія Закону України №889-VIII, а відтак на момент набрання чинності Закону України № 889-VІІІ позивачем не дотримано вимог пунктів 10, 1 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII» є помилковим, оскільки саме цей запис свідчить про те, що станом на 01.05.2016 позивач обіймав посаду державної служби, про яку йдеться у пункті 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» №889-VIII.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: 
ОСОБА_1 з 27.10.2021 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком, яка при значена йому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 31.01.2025 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
За результатами розгляду заяви за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Запорізькій області позивача переведено з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». 
ГУ ПФУ в Запорізькій області було переглянута заява та документи за результатом чого винесено рішення №269/03-16 №262240012500 від 26.03.2025 про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Зазначено, що згідно запису №25 трудової книжки НОМЕР_1 , заявник займає посаду першого заступника начальника Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кодоні та транспорту, на яку з 01.05.2016 не поширюється дія Закону України «Про державну службу».
Листом ГУ ПФУ в м. Києві №22445-23455/Р-02/8-2600/25 від 15.05.2025 повідомлено, що позивача було переведено з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». За результатом повторного всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, доданих до заяви від 31.01.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення про відмову, оскільки згідно запису №25 трудової книжки НОМЕР_1 у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» на посаду першого заступника начальника регіональної ветслужби, на якій позивач працював з 01.05.2016 дія цього Закону не поширюється. Рішення про відмову від 26.03.2025 на заяву від 31.01.2025 щодо переведення згідно положень Закону України «Про державну службу» прийнято з урахуванням факту роботи позивача станом на 01.05.2016 на посаді на яку не поширюється дія Закону України «Про державну службу» №889-VIII. 
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
01.05.2016 у повному обсязі набув чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон №889), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.
Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа №822/524/18). 
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 12.04.2001 позивач прийняв присягу державного службовця. У період з 26.12.2000 по 31.12.2020 працював у Південно-Західній регіональній службі ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті на різних посадах, зокрема починаючи з 02.12.2010 по 31.12.2020 на посаді першого заступника начальника Південно-Західної регіональної служби ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті. Станом на 01.05.2016 обіймав ту саму посаду першого заступника начальника Південно-Західної регіональної служби ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті на яку був призначений з 02.12.2010. 
Крім того, позивачем до матеріалів справи наданий лист Національного агентства України з питань державної служби №6908/10.3-25 від 24.07.2025, в якому зазначено, що на думку Національного агентства України з питань державної служби, станом на 01.05.2016 посади першого заступника, а також заступника регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті були віднесені до посад державних службовців.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги лист Національного агентства України з питань державної служби №6908/10.3-25 від 24.07.2025, оскільки при розгляді заяви позивача про перехід на інший вид пенсії, зазначений лист позивачем не надавався та відповідачем при винесенні рішення не враховувався. 
При цьому суд першої інстанції зазначив, що позивач не позбавлений права на повторне звернення із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, до якої може бути долучений лист Національного агентства України з питань державної служби №6908/10.3-25 від 24.07.2025. 
Колегія суддів зауважує, що заява позивача про перехід на інший вид пенсії вже була розглянута ГУ ПФУ в Запорізькій області, за наслідком якого позивача з 31.01.2025 було переведено з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Отже, на момент подачі позивачем заяви про перехід на інший вид пенсії ним дотримано вимоги Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, оскільки станом на 01.05.2016 він обіймав посаду першого заступника начальника Південно-Західної регіональної служби ветеринарного контролю на державному кордоні та транспорті, яка відноситься до посад державної служби та мав понад 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20грн.
Отже, сплачений судовий збір в сумі 1211,20грн підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань, відповідно до статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2025 та прийняти нову постанову.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області №269/03-16 №262240012500 від 26.03.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з 31.01.2025 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 та здійснити перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №3 від 28 січня 2025 року та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4 від 28.01.2025, виданих Північним регіональним головним управлінням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордону.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з 17.02.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова