465/8100/25
3/465/129/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
03.03.2026          м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.4 ст.130 КУпАП,
встановив:

ОСОБА_1 , 08.09.2025 року о 00 год. 40 хв. у м. Львові на вул.Героїв УПА, буд.73, будучи особою, яка керувала транспортним засобом «Dodge Challenger», д.н.з. НОМЕР_1 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди між ним та припаркованим транспортним засобом «Volkswagen Sharan», д.н.з. НОМЕР_2 , яке відбулося 07.09.2025 року о 22:30, на момент складення протоколу про адіністративне правопорушення перебував із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Керування в стані алкогольного сп`яніння заперечив та повідомив, що вжив алкогольний напій віскі в кількості 200 мл. до проведення огляду на визначення стану сп`яніння уповноваженою особою без призначення медичного працівника, чим порушив вимогип.2.10.є ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Качмар І.О. зазначив, що, на його думку, наявні у матеріалах справи відеозаписи містять суперечливі відомості щодо факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення дорожньо-транспортної пригоди 07.09.2025 року, оскільки зафіксовано лише питання працівників поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої. Крім того, захисник звернув увагу, що працівниками поліції не запропоновано пройти огляд на стан алгольного сп`яніння та не запропоновано проїхати у медичний заклад для проведення такого огляду. З огляду на викладене, захисник вказав про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просив суд провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Відповідно дост.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п.2.10.є Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Згідно вимогст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446939 від 08.09.2025 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, яким підтверджується час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.09.2025 року;
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №446963 від 08.09.2025 та серії ЕПР1 №446972 від 08.09.2025 відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, 124 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а саме вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.
Таким чином, положення частини ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність саме за вживання алкогольних напоїв, які кореспондуються з п. 2.10.є. ПДР України, який встановлює заборону водію, який причетний до ДТП, на вживання алкоголю до проведення медичного на відміну від положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння чи відмову від проходження огляду, що кореспондується з порушеннями п. 2.9.а. та п. 2.5 ПДР України відповідно.
Суд не бере до уваги доводи захисника Качмара І.О. про те, що ОСОБА_1 не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що сам правопорушник визнав факт вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому інспектором поліції йому було роз`яснено його права, обов`язки та правові наслідки таких дій, а тому останньому інкриміновано порушення п. 2.10.є.ПДР України, а саме заборону особі, причетній до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду вживати без призначення медичного працівника алкогольні напої, наркотичні засоби, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки), а не порушення п. 2.9.а. ПДР України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (clip-0 00:51:23).
Отже, перевіряючи обставини порушення ОСОБА_1 п.2.10.є. ПДР України, викладені у протоколі, необхідно встановити саме факт вживання алкоголю після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а не факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння чи факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП наступає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.
Відтак, наведені ОСОБА_1 та його захисником доводи щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, тому його дії судом кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 4 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23,33,40-1,283,284 КУпАП,ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушенняз правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя            Д.І. Рудаков