Провадження 3/557/95/2026
Справа 557/36/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю захисника Клострейх О.В., секретаря судового засідання Дацюк І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в с-щі Гоща адміністративні матеріали, що надійшли з УПП в Рівненській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА: 

18 грудня 2025 року об 11 годині 51 хвилина ОСОБА_1 на 310 км а/д «Київ-Чоп», с. Бабин, в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 (0687)», що підтверджується тестом № 3497 від 18 грудня 2025 року, результати огляду становлять 0,42 ‰.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його захисник адвокат Клострейх О.В. у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. Також захисник підтримала раніше подані до суду клопотання про визнання результатів огляду недійсними та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, у вказаних клопотаннях адвокат Клострейх О.В. вказала на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покликаючись на незаконність проведеного поліцейськими огляду на стан сп`яніння.
Зазначила, що працівники поліції, спілкуючись із ОСОБА_1 та пропонуючи йому незаконний огляд на стан сп`яніння, не повідомили його про наявність у нього конкретних ознак сп`яніння, а у подальшому не роз`яснили йому порядку проходження огляду у медичному закладі і спровокували останнього відмовитись від такого огляду, оскільки ОСОБА_1 зі слів поліцейських зрозумів, що у медичному закладі буде проводитись аналогічний огляд, що не є достовірним. Окрім того, з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, огляд поліцейськими був проведений з порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП. Окремо захисник вказала на те, що результат огляду ОСОБА_1 , який склав 0,42 ‰, відповідно до Віденської конвенції про дорожній рух не перевищує допустиму норму алкоголю в крові, встановлену міжнародним договором, та не може беззаперечно свідчити про вину останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. За наведених узагальнених аргументів, а також піддаючи сумніву справність газоаналізатора Драгер, який використовувався під час огляду ОСОБА_1 та яким була зафіксована температура повітря +16 градусів, що не відповідає реальності того дня, а також на відсутність доказів законності його використання, захисник просила визнати процедуру огляду ОСОБА_1 безпідставною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а сам огляд та його результати - недійсними.
Також захисник у судовому засіданні підтримала подане клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарання та, у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, просила застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, покликаючись на те, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом фактично паралізує не тільки його особисту військову службу, так як останній буде позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові обов`язки із захисту Батьківщини, але й решти військовослужбовців, що переважає суспільний інтерес в необхідності покарання особи.
Заслухавши захисника Клострейх О.В., дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Зокрема за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на невизнання ним своєї вини, про що у судовому засіданні ствердила захисник, доводиться даними наступних досліджених доказів:
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544157 від 18 грудня 2025 року;
-результату тестування на алкоголь за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810 (0687)» від 18 грудня 2025 року;
-свідоцтва про повірку приладу «Alcоtest № 6810», яке чинне до 20 листопада 2026 року; відомостей про сервіс, градуювання та державну повірку приладу, згідно яких дата здійснення останньої державної повірки – 20 листопада 2025 року, дата наступних обов`язкових градуювання та державної повірки – 20 травня 2025 рік; декларації про відповідність вимогам технічного регламенту щодо медичних виробів «Drager Alcotest»; сертифіката перевірки засобу вимірювальної техніки;
-акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18 грудня 2025 року та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від цього ж числа;
-зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами протягом 24 годин;
-постанови серії ЕАН № 6367085 від 18 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;
-фотофіксації та відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовані обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вище докази є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Так, з досліджених доказів суддею установлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та за порушення п. 12.4 ПДР був зупинений працівниками поліції. Останніми у ОСОБА_1 у ході спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), та на їх вимогу водій на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcоtest 6810», за результатом якого було зафіксовано показник – 0,42 ‰. ОСОБА_1 з вказаним результатом приладу погодився та не виявив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Підстав ставити під сумнів результати тестування на алкоголь, проведені за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», суддею не встановлено і доводи захисту з даного приводу відхиляються, з огляду на наступне. 
З даних результату огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6810», тест № 3497 від 18 грудня 2025 року установлено, що на момент огляду рівень алкоголю у нього становить 0,42 ‰. При цьому, вказаний огляд був проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Крім того, результати проведеного поліцейським огляду, були зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучений вказаний акт огляду, що відповідає пункту 5 Порядку та пункту 10 Розділу ІІ Інструкції, зазначених вище.
Суддею звертається увага на те, що використання газоаналізаторів «Drager Alcotest», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2015 року, а саме протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію (процедура реєстрації стосується взаємовідносин організацій, які поставляють прилади на територію України та виробників. Закон не пов`язує термін дії сертифікату про реєстрацію із терміном використання приладу) та є можливим за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджують правильність результатів вимірювання.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою пристрою «Drager Alcotest 6810».
З виписки результату огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810 ARВН-0687», відомостей про сервіс, градуювання та державну повірку вбачається, що датою калібрування приладу є 20 листопада 2025 року, а датою наступних обов`язкових градуювання та державної повірки визначено - 20 травня 2026 року (огляд проводився 18 грудня 2025 року), а відтак підстави для визнання результатів огляду проведеного за допомогою вказаного приладу недійсними - відсутні.
При цьому, фіксація приладом «Alcotest 6810 (0687)» на момент огляду ОСОБА_1 температурного показника +16, що відображено у тестуванні на алкоголь та на що звертає увагу сторона захисту, вказаних вище висновків суду не спростовує.
Що стосується твердження сторони захисту про те, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перевищує допустиму норму алкоголю в крові, встановлену міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а відтак результати такого огляду не можуть беззаперечно свідчити про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зауважує наступне.
Так, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки - «Alcotest 6810» (зав. № ARВН-0687), яке чинне до 20 листопада 2026 року, межі допустимої похибки приладу в діапазоні вимірювань від 0,00 ‰ до 0,84 ‰ становлять - 0,042 ‰.
Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
З огляду на те, що у ОСОБА_1 за результатами огляду зафіксовано показник 0,42 ‰ алкоголю, що, навіть з урахуванням максимальної похибки для технічного приладу «Drager Alcotest 6810», перевищує допустиму кількість алкоголю в крові, у суду відсутні підстави вважати, що такий цифровий показник може бути викликаний похибкою.
Також є безпідставним посилання сторони захисту на положення Віденської Конвенції про дорожній рух.
Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.
У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 ‰ у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.
Щодо незгоди сторони захисту з порядком проведення огляду ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, на стан алкогольного сп`яніння поліцейським, суд зазначає таке.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , поза межами території будь-якої військової частини, як водій, тобто особа, що керує транспортними засобами, і щодо якої були наявні підозри у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Стороною захисту не надано жодних відомостей про те, що вказаний автомобіль у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною, а також, що 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби. Як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_1 .
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той час, як положеннями ст. 266-1 КУпАП передбачено порядок огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому статус водія є спеціальним для військовослужбовців, і тому при проведенні огляду військовослужбовця - водія, таку процедуру проводить поліція. А тому, у даному випадку суд вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є правомірним.
Аналізуючи досліджені докази суд приходить висновку, що працівники поліції діяли у межах повноважень та відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, докази, що містяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, з огляду на встановлені в ході дослідження доказів обставини, заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості та решта доводів його захисника судом відхиляються та розцінюються як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Таким чином, приходжу висновку про те, що подія правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мала місце, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена повністю.
Щодо клопотання сторони захисту про застосування за аналогією Закону положень ст. 69 КК України та незастосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне призначення адміністративного стягнення.
Згідно ч. 4 ст. 3 Кримінального кодексу України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
За наведених обставин застосування щодо ОСОБА_1 положень ст. 69 КК України є необґрунтованими та суперечать положенням КУпАП, оскільки при накладенні стягнення в справах про адміністративні правопорушення, застосовуються приписи КУпАП.
При цьому, суд жодним чином не ставить під сумнів вагомий вклад ОСОБА_1 , який проходить службу в лавах Збройних Сил України, однак зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, як того імперативно вимагає санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ним конституційного обов`язку по захисту Батьківщини, оскільки Конституцією України не передбачено покладення такого обов`язку виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами. 
Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо застосування аналогії Закону та норм ст. 69 КК України.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності і з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Крім того, виходячи з вимог ст. 40-1 КУпАП та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та підлягає зарахуванню на рахунок UA218999980313020149000017001, отримувач коштів ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код за ЄДРПОУ 38012494, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2026 року.

Суддя Оленич Ю.В.