Справа № 758/960/25 Суддя в І-й інстанції Ларіонова Л.М.
Провадження № 33/824/4408/2025 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и
26 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд 
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: захисниці Кононенко О.С., представників Енергетичної митниці Носко Ю.Ю. та Холодкової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року на
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що обіймала посаду директора ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.485 МК України накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 12 790,80 грн.
ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до відповідальності за те, що вона, будучи директором ТОВ «Арніко Трейд», подала митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 23UA903220019671U1 про імпорт товару «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» обсягом 36 265 л та фактурною вартістю 12 984,00 євро, в якій в графах 47 та В вказала нараховані митні платежі в розмірі 187 368,35 грн без зазначення витрат на транспортування товару за кордоном, тобто заявила з метою зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості для визначення митної вартості, що призвело до зменшення розміру митних платежів у розмірі 8 527,20 грн, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.
В апеляційній скарзі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказано на незаконність та необгрунтованість постанови у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду першої інстанції 20.01.2025 та був розподілений того ж дня, натомість рішення ухвалене лише 20.06.2025, тобто з порушенням процесуальних строків. Крім того, протокол про порушення митних правил був складений за відсутності ОСОБА_1 , та в подальшому, їй не направлявся, а в матеріалах справи відсутній повернутий поштовий конверт з відміткою про закінчення терміну зберігання, доказів що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не перебувала за вказаною нею адресою - немає. Також апелянтка звернула увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що в митній декларації заявлено неправдиві відомості про транспортні витрати до кордону, натомість в жодній графі митної декларації не заявляються відомості про транспортні витрати до кордону, а затверджені форма та порядок заповнення митних декларацій не передбачають обов`язку вказувати таку інформацію. Також вказала, що оскаржувана постанова містить посилання суду, що за результатами аналізу господарської діяльності ТОВ «Арніко Трейд» посадовими особами Енергетичної митниці було виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до митного кордону України що не відповідає обставинам справи. Так, митний орган або визнає заявлену декларантом митну вартість, або приймає письмове рішення щодо перевірки правильності товарів після їх випуску, натомість жодних форм митного контролю Енергетичною митницею не застосовувалось. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що в разі несплати митних платежів, такі платежі стягуються в порядку та строки визначені Податковим кодексом України, проте жодної податкової вимоги чи податкового повідомлення-рішення ТОВ «Арніко-Трейд» не отримувало. В свою чергу суд не дослідив питання того, що сума транспортних послуг виставлена перевізником включає суму транспортних послуг щодо подачі транспорту для завантаження та витрати на транспортування по іноземній території та території України. Також, апелянтка вказала, що текст запрошення до митного посту ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Арніко Трейд», не містив жодних питань, які складали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та необхідності надання пояснення з вказаних обставин. Крім того, апелянтка наголосила, що відповідно до умов поставки у фіксовану ціну товару вже включена сума транспортних послуг, тобто витрати на доставку товару до митної території України, що понесе продавець, враховані в ціну товару, а в подальшому саме постачальником було оплачено платежі витрат на транспортування товару. Так, договором про транспортне експедирування узгоджувався тариф міжнародного перевезення до моменту перетину кордону. ТОВ «Арніко Трейд» було сформовано тарифну довідку в якій чітко зазначено загальну вартість перевезення за погоджений маршрут та на підставі якої сформовано ціну товару, яка була зафіксована та не змінювалась після погодження. Крім того, апелянтка зазначила, що митним органом здійснено неправомірне втручання в господарську діяльність ТОВ «Арніко-Трейд» та зібрано документи, які підтверджують факт організації перевезення товарів та факт оплати послуг перевізника. Зазначила, що з матеріалів справи не видається можливим встановити на підставі яких нормативно-правових актів здійснювались запити на адресу підприємства-перевізника, а також в рамках якої процедури проводилась перевірка, яка здійснювалась поза формами митного контролю та що спровокувало проведення перевірки законності ввезення товару, які вже були розмитнені та випущені у вільний обіг. Просила постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.485 МК України, закрити за відсутності в діях події та складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 485 МК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу представниця Енергетичної митниці Герега К.М. вказала на законність та обгрунтованість постанови суду першої інстанції. Так, ОСОБА_1 вказувала на те, що відповідно до умов поставки виду DAP в ціну товару вже включена вартість на транспортування товару та перетин кордону. Однак, на думку Енергетичної митниці, поставка товару на територію України здійснювалась на умовах іншої поставки, ніж вказувала у митній декларації ОСОБА_1 , а саме FCA, що в свою чергу передбачає необхідність включення до митної вартості витрат на транспортування товару. Оскільки під час митного оформлення та перевірки поданих документів було виявлено відомості щодо перевезення товару за другим видом поставки, а також перевізником було внесено до "Єдиного вікна подання електронної звітності" відомості про сплату міжнародного перевезення покупцем товару, що на думку представниці свідчить про те, що фактична сума транспортних витрат переглядалась, а отже не могла бути врахована при митному оформленні, оскільки митна вартість товару базується на основі на документально підтверджених даних, а не довільній вартості. Представниця вказала, що кінцева ціна товару формувалась і зазначалась у додаткових угодах, а перевезення товару, перетин кордону, а також подання митної декларації та виставлення рахунку за міжнародні перевезення відбувалось значно пізніше, отже вартість перевезення, яка на думку ОСОБА_1 повинна була бути включена у ціну товару, насправді була сформована значно пізніше. Так, додаткова угода про формування ціни була укладена 14.09.2023, а митна декларації подана вже 29.09.2023. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Вислухавши пояснення:
захисниці Кононенко О.С., яка апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала, підтвердила доводи цієї скарги і просила її задовольнити;
представниць Енергетичної митниці, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просили відмовити у її задоволенні;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розміру митних платежів, а саме ПДВ в розмірі 8 527,20 грн, тобто у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.485 МК України.
Суддею місцевого суду обґрунтовано встановлено те, що ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», з метою митного оформлення імпортованого вантажу, який поставлявся на умовах DAP ІНКОТЕРМС, 29.09.2023 подано електронну митну декларацію, у якій витрати на транспортування товару за кордоном у розмірі 42 636 грн не заявлялись, що призвело до зменшення митних платежів, а саме ПДВ у сумі 8 527,20 грн. 
Висновки судді про доведеність події порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та винності  ОСОБА_1 у його вчиненні за наведених обставин, стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0497/90300/24 від 11.11.2024; митною декларацією № 23UA903220019671U1 від 29.09.2023; (CMR) від 27.09.2023 № 3754/ЕХ/G/2023; рахунком фактурою від 27.09.2023 № 3754/ЕХ/G/2023; інвойсом від 28.09.2023 № 399; контрактом від 07.07.2022 №01/07 та додатковими угодами до нього; листом ТОВ «Спецтранссервіс» від 05.08.2024, відповідно до якого, товариство здійснювало міжнародні перевезення товару - «скріплений газ» для ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД», зокрема за митною декларацією ЕМД №23UA903220019671U1 від 29.09.2023; договором про надання транспортнх послуг № 20051-Т від 20.05.2022 та актом про надання послуг № 1561 від 01.10.2023, відповідно до яких, вартість транспортних послуг з доставки вантажу становила 42 636 грн; іншими доказами.
На підставі указаних доказів, суддя дійшла обґрунтованого висновку про необхідність притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 485 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, наклала на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 12 790,80 грн, що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. 
Доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо неповноти дослідження обставин справи та як наслідок хибності висновку про зменшення митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону, не грунтуються на зібраних матеріалах із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді грунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
У контексті викладеного суд враховує, що імпортований ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» товар, а саме «газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан - бутан» здійснювався на умовах поставки DAP - UA Yagodzin, тобто імпортні митні процедури (мита та податки) відносилися до обов`язків покупця.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МК України, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарі, є документами, які підтверджують митну вартість товарів. Тобто, витрати на транспортування є складовою бази для розрахунків митних платежів.
З огляду на положення п.5 ч.10 ст.58 МК України, витрати на транспортування товарів, які не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Як убачається із матеріалів справи, ТОВ «Спецтранссервіс» з ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» має укладений договір № 20051-Т від 20.05.2022 про надання транспортних послуг, в рамках виконання якого здійснювалося, зокрема, транспортування імпортованого ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» товару, а саме «газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан - бутан» за митною декларацією ЕМД №23UA903220019671U1 від 29.09.2023 (а.с. 31-40). Відповідно до акту надання послуг № 1561 від 01.10.2023 (а.с.41), вартість транспортних послуг з доставки імпортованого ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» вантажу становила 42 636 грн.
Вартість імпортованого ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» товару, а саме «газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан - бутан», відповідно до виставленого інвойсу (а.с. 15), становила 12 984,60 Євро, що за курсом у перерахунку на гривню становило 500 612,16 грн. Саме таку митну вартість імпортованого товару ОСОБА_1 зазначила у митній декларації ЕМД №23UA903220019671U1 від 29.09.2023, як основу митним нарахуванням. Вказана ціна не включала транспортні послуги за доставку імпортованого товару у розмірі 42 636 грн, які фактично були складовою формування бази для розрахунків митних платежів та не включення яких до основи нарахування митних платежів призвело до їх зменшення.
Наведене у своїй сукупності спростовує доводи сторони захисту про те, що вартість транспортування імпортованого товару була включена до її ціни та декларування здійснювалося з першим ціновим методом за ціною, що включала вартість транспортних витрат відповідно до контракту, додаткової угоди і фінального інвойсу.
Доводи сторони захисту про те, що митна декларація фактично не містить у своєму формулярі місця, у якому є можливість вказати розмір транспортних витрат, то такі доводи є необгрунтованими, оскільки транспортні витрати, що включаються до митної вартості, зазначаються у графі 47 митної декларації за кодом виду надходження, який зазвичай відповідає виду платежу 020 (митний збір або мито) (що відображає додавання транспортних витрат до бази оподаткування), або як частина коригування митної вартості.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Обставини, на які ОСОБА_1 послалась у апеляційній скарзі, зокрема щодо процедурних порушень при складанні протоколу про порушення митних правил та строків розгляду цього протоколу судом не впливають на вирішення питання про законність ухваленого щодо неї рішення, оскільки вони не стосуються обставин вчиненого порушення митних правил, не свідчать про істотне порушення прав ОСОБА_1 у ході провадження у цій справі, не спростовують зібраних у справі доказів та не указують на незаконність накладеного на неї стягнення. 
Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. 
Постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 487, 527 МК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.