ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4204/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Масловська Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства "Одесагаз" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1)
до відповідача: Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" (65490, Одеська обл., Одеський р-н, місто Теплодар)
про стягнення 222 518,51 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Акціонерного товариства "Одесагаз".
16.10.2025 Акціонерне товариство "Одесагаз" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2", в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у загальній сумі 2 339 560,31 грн, з яких: 2 117 041,80 грн – основний борг; 190 292,09 грн – пеня; 18 415,36 грн – 3% річних; 13 811,06 грн – інфляційні втрати, а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного договору розподілу природного газу №008088 в частині повної та своєчасної оплати наданої послуги розподілу природного газу з березня 2025 р. по серпень 2025 р.
Ухвалою суду від 25.02.2026 провадження у справі №916/4204/25 за позовом Акціонерного товариства "Одесагаз" до Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" у частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 2 117 041,80 грн закрито.
З огляду на наведене, суд розглядає позовні вимоги Акціонерного товариства "Одесагаз" у частині стягнення з відповідача пені у сумі 190 292,09 грн, 3% річних у сумі 18 415,36 грн та інфляційних втрат у сумі 13 811,06 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 21.10.2025 суд відкрив провадження у справі №916/4204/25 за правилами загального позовного провадження на призначив підготовче засідання на 19.11.2025 об 11:00.
04.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
19.11.2025 перед судовим засіданням до суду від представників позивача та відповідача надійшли заяви про відкладення підготовчого засідання.
19.11.2025 в підготовче засідання представники позивача та відповідача не з`явились.
Ухвалою від 19.11.2025 суд відклав підготовче засідання при розгляді справи №916/4204/25 на "03" грудня 2025 р. о 12:45.
Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 по справі №916/4204/25 на "03" грудня 2025 р. о 12:45, не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в м. Одеса.
У зв`язку з цим, ухвалою від 03.12.2025 призначив підготовче засідання по справі №916/4204/25 на "22" грудня 2025 р. о 12:45 год.
22.12.2025 до суд від позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.
Водночас, судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 по справі №916/4204/25 на "22" грудня 2025 р. о 12:45, не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в м. Одеса та Одеській області.
Ухвалою від 22.12.2025 суд призначив підготовче засідання по справі № 916/4204/25 на "19" січня 2026 р. о 12:45 год.
19.01.2026 в підготовче засідання з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали до електронного кабінету.
Водночас, під час підготовчого засідання у м. Одеса було оголошено повітряну тривогу. 
Ухвалою від 19.01.2026 суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкласти підготовче засідання при розгляді справи №916/4204/25 на "26" січня 2026 р. о 14:30.
26.01.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів із платіжними інструкціями про часткову сплату заборгованості.
В підготовче засідання 26.01.2026 з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи був повідомлений належним чином.
З метою з`ясування питання щодо можливості врахування сплачених коштів у суму заборгованості, заявлену у даній справі, суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 04.02.2026 об 11:00.
Суд також зобов`язав сторін надати відповідні пояснення та акти звірки взаємних розрахунків №3 від 03.11.2025 та №5 від 17.12.2025, а також зобов`язав відповідача надати розпорядження № 274-Р та № 337-Р, на які є посилання в платіжних інструкціях.
02.02.2026 до суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду разом з актами звірки взаємних розрахунків.
03.02.2026 до суду від відповідача надійшла заява на виконання ухвали суду разом з актами звірки взаємних розрахунків та відповідними розпорядженнями.
04.02.2026 в підготовче засідання з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас про розгляд справи був повідомлений належним чином.
В судовому засіданні суд з`ясував у представника позивача думку щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Останній проти наведеного не заперечував.
Ухвалою суду від 4.02.2026 закрито підготовче провадження у справі №916/4204/25 та призначено справу №916/4204/25 до розгляду по суті в засіданні суду на "25" лютого 2026 р. о 12:30.
24.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу та повернення судового збору, у якій останній зазначив, що 05.02.2026 відповідачем було здійснено оплату заборгованості за розподіл природного газу розмірі 83 116,96 грн. 
Таким чином, з урахуванням попередніх оплат, проведених після відкриття провадження у справі, а саме: 1 000 000 грн – 05.11.2025; 600 000 грн – 05.11.2025; 186 324,84 грн – 19.12.2025; 389 007,20 грн – 29.01.2026, позивач зазначає, що відповідачем повністю погашена заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з березня 2025 року по серпень 2025 року у розмірі 2 117 041,80 грн. При цьому, загальна сума оплат за розподіл природного газу, здійснених під час розгляду справи згідно вказаних оплат, становить 2 258 449,00 грн.
З огляду на наведені обставини, позивач просить суд закрити провадження по справі №916/4136/25 в частині стягнення основного боргу в сумі 2 117 041,80 грн у зв`язку з відсутністю між сторонами предмета спору та вирішити питання щодо повернення судового збору, сплаченого Акціонерним товариством "Одесагаз" при поданні позовної заяви у розмірі 25 404,50 грн на підставі ч.1 статті 7 закону України "Про судовий збір".
У судове засідання 25.02.2026 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.
У судовому засіданні позивач просив суд закрити провадження у справі у частині позовних вимог про стягнення основного боргу та підтримав позовні вимоги в іншій частині. При цьому, позивач заперечив проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.
Суд закінчив розгляд справи по суті та оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення, зазначивши, що вступна та резолютивна частини рішення будуть оголошені 25.02.2026 о 16:10.
Судом було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, згідно з якою суд задовольнив заяву Акціонерного товариства "Одесагаз" про закриття провадження у частині стягнення основного боргу у сумі 2 117 041,80 грн та повернення судового збору, закрив провадження у справі №916/4204/25 у частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 2 117 041,80 грн та повернув з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Одесагаз" суму судового збору у розмірі 25 404,50 грн.
Крім того, судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
При оголошенні вступної та резолютивної частини ухвали та рішення сторони були відсутні.

3. Позиція учасників справи.
3.1. Доводи Акціонерного товариства "Одесагаз".
Як зазначає позивач, між Акціонерним товариством "Одесагаз" та Міським комунальним підприємством "Одеська теплоелектроцентраль №2" (Споживач) було укладено договір розподілу природного газу №008088 на підставі заяви-приєднання відповідача від 01.07.2016 та присвоєно відповідачу ЕІС-код – персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу – 56XQ00005EFNJ00H.
Позивач зазначає, що річна замовлена потужність відповідача на 2025 рік складає 3 237 067,000 м3 природного газу; місячна замовлена потужність для відповідача на 2025 р. складає 269 755,580 м3 природного газу. 
Тобто, відповідачу встановлено місячну вартість послуги розподілу природного газу у розмірі 294 033,58 грн без врахування ПДВ (1,09 грн/м3 * 269 755,580 м3), вартість із ПДВ – 352 840,30 грн. Інформацію про розмір річної замовленої потужності на 2025 р. було надано споживачу шляхом її розміщення у акті наданих послуг за вересень 2024 р.
Пунктом 6.6. договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Згідно з п.6.8. договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Як зазначає позивач, він виконав свої зобов`язання по договору в повному обсязі, щомісячно надаючи послугу з розподілу природного газу, що підтверджується укладеними та підписаними актами наданих послуг між сторонами. 
Водночас, відповідач допустив прострочення грошового зобов`язання та несвоєчасно погасив заборгованість за отриману послугу розподілу природного газу по договору у сумі 2 117 041,80 грн за період з березня 2025 р. по серпень 2025 р., внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача пеню на підставі п.8.2 договору у сумі 190 292,09 грн, а також 3% річних у сумі 18 415,36 грн та інфляційні втрати у сумі 13 811,06 грн на підставі ч2 ст.625 ЦК України.

3.2. Доводи Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2".
Відповідач не заперечував проти заявленого позову в частині вимог щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 2 117 041,80 грн, що утворилася за період з березня 2025 р. по серпень 2025 р., зауважуючи, що жодного умислу не виконувати положення вищевказаного укладеного договору №008088 від 01.07.2016 у відповідача не було.
При цьому, відповідач зазначає, що комунальне підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі, в силу незалежних від підприємства обставин, в тому числі з підстав законодавчих обов`язкових норм на ринку природного газу, а саме, з причини впровадження з вересня 2023 року механізму розподілу коштів (пункту 3 1 Постанови КМУ від 19.07.2022 року №812, зі змінами) за формулою 65/35 через Державну казначейську службу, де 65% коштів підприємства списуються на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", а лише 35% коштів, отриманих від споживачів тепла за надані послуги, КП "Одеська ТЕЦ-2" може скеровувати на свої першочергові потреби, і такий механізм продовжуватиме діяти до 31.03.2026 року (Постанова КМУ від 08.10.2025 р. №1267, якою ухвалено рішення щодо продовження дії Положення про покладення спецобов`язків (ПСО) на ринку природного газу). 
Такий розподіл коштів, як зазначає відповідач, не дозволяє вчасно та в повному обсязі розраховуватися зі своїми контрагентами. 
При цьому, відповідач звертає увагу на те, що КП "Одеська ТЕЦ-2" є єдиним виробником, постачальником та транспортувальником теплової енергії в місті Теплодарі, якому на підставі Розпорядження Одеської обласної військової адміністрації №85/А-2025 від 05.02.2025 підтверджено статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області. Тобто, відповідач є оператором критичної інфраструктури, який також забезпечує потреби підрозділу ДСНС.
Відповідач також зазначає, що підприємство перебуває на межі банкрутства, звертаючись неодноразово до місцевої влади для отримання фінансової підтримки для погашення боргів, враховуючи також арешт рахунків підприємства внаслідок примусового виконання судових рішень.
Водночас, відповідач заперечує проти штрафних санкцій та зазначає, що у структурі тарифів КП "Одеська ТЕЦ-2" відсутні джерела на покриття їх вартості.
Відповідач також посилається на ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та просить суд зменшити розмір пені до 1000 грн, розмір 3% річних – до 1 грн, а також врахувати наступні обставини при вирішенні питання щодо зменшення розміру пені та 3% річних: наявність спеціального режиму проведення взаєморозрахунків з ТОВ “ГК “Нафтогаз Трейдинг”; відсутність вини відповідача у несвоєчасності та неповноті розрахунків за розподіл природного газу; критичний фінансовий стан КП "Одеська ТЕЦ-2", про що свідчить його збитковість, яка підтверджена звітністю підприємства; а також те, що примусове стягнення штрафних санкцій спричинить вилучення з господарського обороту КП "Одеська ТЕЦ-2" залишку грошових коштів та позбавить, насамперед, можливості проводити необхідні розрахунки за поставлений природний газ в опалювальний період 2025-2026 рр.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.
Рішенням виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області №124/В-2017 від 25.05.2017 Міське комунальне підприємство "Одеська теплоелектроцентраль №2" було визначено з 01.04.2017 виробником, транспортувальником, постачальником теплової енергії та виконавцем послуг з теплопостачання (опалення) у м. Теплодар (а.с.61).
01.07.2016 Підприємством було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживачі, що не є побутовими), відповідно до якої, Підприємство, ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015, приєдналось до його умов із повідомленням своїх персоніфікованих даних (а.с.8). 
Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 (а.с.13-19), відповідно до п.1.1 якої типовий договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Відповідно до п.2.1 типового договору розподілу природного газу Оператор ГРМ (оператор газорозподільної системи) зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Умовами п.6.4 типового договору розподілу природного газу визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Пунктом 6.6 типового договору розподілу природного газу передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Відповідно до п.6.8. договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Згідно з п.7.4 типового договору розподілу природного газу Споживач зобов`язується: 1) здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; 2) своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); 3) не перешкоджати Оператору ГРМ у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установлення дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок Оператора ГРМ; 4) забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; 5) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 6) забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін; 7) дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем; 8) на вимогу Оператора ГРМ у десятиденний строк сплатити Операторові ГРМ компенсацію за порушення, які передбачені пунктом 3 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.
Положеннями п. 8.2 типового договору розподілу природного газу визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Нарахування пені здійснюється, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за договором.
Постановою НКРЕКП №2763 від 22.12.2021 для АТ „Одесагаз” були встановлені тарифи на послуги з розподілу природного газу (а.с.11-12). 
На виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору розподілу природного газу від 01.07.2016, АТ „Одесагаз” були надані Підприємству послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наступними підписаними між сторонами актами наданих послуг (а.с.20-26): актом від 30.09.2024 на суму 327 770,74 грн, актом від 31.03.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 30.04.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.05.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 30.06.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.07.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.08.2025 на суму 352 840,30 грн. 
Таким чином, загальна вартість наданих позивачем з березня 2025 р. по серпень 2025 р. послуг склала 2 117 041,80 грн.
Матеріали справи також містять підписані між сторонами акти звірки (а.с.138-143; 148-149), згідно з якими станом на 16.12.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становила 1 857 745,12 грн.
Позивачем разом з заявою про закриття провадження у частин позовних вимог про стягнення основного боргу були надані платіжні інструкції №7 від 5.11.2025 на суму 1 000 000 грн, №14 від 18.12.2025 на суму 186 324,84 грн, №9 від 5.02.2026 на суму 83 116,96 грн, №1 від 29.01.2026 на суму 389 007,20 грн, №6 від 5.11.2025 на суму 600 000 грн (а.с.159-163), з яких вбачається, що відповідачем було сплачено на користь позивача загалом 2 258 449 грн, тобто, сплачено суму основного боргу у повному обсязі.
Позивачем також надано суду розрахунок заборгованості (а.с.27-30), згідно з яким сума пені становить 190 292,09 грн, 3% річних – 18 415,36 грн, інфляційних втрат – 13 811,06 грн.
Як встановлено судом, розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації №85/А-2025 від 05.02.2025 підтверджено статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області (а.с.66-68).
Відповідачем також надано суду копії постанов державних виконавців щодо накладення арештів на кошти підприємства та зняття відповідних арештів у виконавчих провадженнях з виконання наказів Господарського суду Одеської області щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію та природний газ та штрафних санкцій (а.с.69-77).

5. Позиція суду.
Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Згідно з ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Обставина розподілу природного газу, його обсяг та вартість відповідачем жодним чином не спростована.
Прийняття відповідачем від позивача розподіленого природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання здійснити оплату за відповідний природний газ.
Як було встановлено судом, на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору розподілу природного газу від 01.07.2016, АТ „Одесагаз” були надані відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наступними підписаними між сторонами актами наданих послуг (а.с.20-26): актом від 30.09.2024 на суму 327 770,74 грн, актом від 31.03.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 30.04.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.05.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 30.06.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.07.2025 на суму 352 840,30 грн, актом від 31.08.2025 на суму 352 840,30 грн. 
При цьому, пунктом 6.6 типового договору передбачено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Натомість, як вже було встановлено судом, відповідачем було сплачено заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу вже під час розгляду справи, як вбачається з платіжних інструкцій №7 від 5.11.2025 на суму 1 000 000 грн, №14 від 18.12.2025 на суму 186 324,84 грн, №9 від 5.02.2026 на суму 83 116,96 грн, №1 від 29.01.2026 на суму 389 007,20 грн, №6 від 5.11.2025 на суму 600 000 грн (а.с.159-163), що стало підставою для закриття провадження у справі у цій частині.
Таким чином, суд доходить висновку про прострочення відповідачем грошового зобов`язання у частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.
Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені погоджена сторонами у п.8.2 договору.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи встановлення судом обставини несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд зазначає про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Здійснивши перевірку розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що такі розрахунки є правильними, а вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 18 415,36 грн та інфляційних втрат у сумі 13 811,06 грн підлягають задоволенню.
При цьому, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24 зробила висновок, що 3 % річних, передбачені статтею 625 ЦК України (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом.
Також Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.
Поряд з цим, згідно з ч.3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому, суд зазначає, що ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №922/266/20).
За змістом наведених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. 
Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до статті 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статті 551 ЦК України, неодноразово послідовно викладався Верховним Судом.
Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Суд також враховує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Подібні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.
Суд також враховує, що відповідачем під час розгляду справи було сплачено суму основного боргу – 2 117 041,80 грн у повному обсязі, а також підписано всі акти наданих послуг та акти звірки без заперечень.
Суд також бере до уваги, що Міське комунальне підприємство "Одеська теплоелектроцентраль №2" є єдиним виробником, постачальником та транспортувальником теплової енергії в місті Теплодарі, якому на підставі Розпорядження Одеської обласної військової адміністрації №85/А-2025 від 05.02.2025 підтверджено статус критично важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області.
Крім того, суд враховує обставини, зазначені відповідачем, щодо введення Постановою КМУ від 19.07.2022 №812з механізму розподілу коштів, згідно з яким 65% коштів у вигляді плати споживачів за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води перераховуються на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", а 35% коштів, отриманих від споживачів тепла за надані послуги, перераховуються на рахунок відповідача у даному випадку, що утруднює своєчасне та повне здійснення відповідачем розрахунків, про що свідчить й вжиття заходів примусового стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію та природний газ (а.с.69-77).
З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 30 000 грн.
При цьому, суд також бере до уваги, що пеня не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні її розміру кредитор не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі, з урахуванням також задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Враховуючи висновки суду щодо обґрунтованості позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача без урахування зменшення судом розміру пені.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Одесагаз" задовольнити частково.
2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Одеська теплоелектроцентраль №2" (65490, Одеська обл., Одеський р-н, місто Теплодар, код ЄДРПОУ 05519847) на користь Акціонерного товариства "Одесагаз" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, код ЄДРПОУ 03351208), пеню в розмірі 30 000 /тридцять тисяч/ грн, 3% річних у розмірі 18 415 /вісімнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять/ грн 36 коп., інфляційні втрати у розмірі 13 811 /тринадцять тисяч вісімсот одинадцять/ грн 06 коп., судовий збір у розмірі 2 670 /дві тисячі шістсот сімдесят/ грн 22 коп.
3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 березня 2026 р.

Суддя Ю.М. Щавинська