Справа № 127/8825/26
Провадження № 2-а/127/87/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2026  Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши матеріали адміністративного позову   ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), за участі третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи — ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 22.10.2025р. працівниками ТЦК та СП було направлено повідомлення до органів Національної поліції про доставку його до ТЦК та СП, що, за твердженням позивача, свідчить про виявлення адміністративного правопорушення з цієї дати, 10.03.2026 позивач подав до відповідача заяву про визнання вини, однак 13.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № R415754/1960 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., при цьому позивач зазначає, що постанова прийнята після спливу тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, який, на його думку, обчислюється з 22.10.2025р.
Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R415754/1960 про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2026р., по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, згідно з якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було накладено адміністративний штраф в сумі 17000 гривень.
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі ст. 38 КУпАП.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Від відповідача 13.04.26р. до суду надійшов відзив на даний позов в якому він  зазначає, що діяв у межах наданих законом повноважень та відповідно до вимог Конституції України, законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», указів Президента України про введення воєнного стану та загальної мобілізації, при цьому позивач перебуває на військовому обліку, йому через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» сформовано та 19.06.25р. направлено повістку №3995589 із викликом на 29.06.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак позивач у зазначений час не прибув, про поважні причини не повідомив, факт неприбуття не заперечує, що свідчить про порушення правил військового обліку, у зв`язку з чим уповноваженою особою правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 грн, при цьому відповідач вказує, що правопорушення має триваючий характер, строки притягнення до відповідальності не пропущені, електронна форма повідомлення відповідає законодавству, а подані позивачем доводи не спростовують встановлених обставин та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Просять в задоволенні позову відмовити.
Відповідь на відзив до суду не надходила.
Відповідно до ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Так, судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебувавав на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з відомостями, наявними у ІНФОРМАЦІЯ_6 , в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 3995589, яку було надіслано рекомендованим поштовим відправленням № 0610261990787 на адресу задекларованого позивачем місця проживання: АДРЕСА_3 та містила в собі вимогу особистої явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 29.06.2025 р. о 09:00 для уточнення даних.
Причиною виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 було не оновлення персональних даних згідно підпункту 171 п. 7 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервісті» - відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Факт не прибуття позивача у встановлений в повістці №3995589 строк до ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачем не заперечується та в подальшому даний факт неприбуття позивача за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_7 був внесений до АІТС «Оберіг»
Територіальні органи Національної поліції маючи доступ до Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів отримали повідомлення електронної системи 22.10.2025р. про порушення військового обліку позивачем для доставлення ОСОБА_1 до ТЦК та СП для складення адміністративного протоколу.
10 березня 2026 року ОСОБА_1 (надалі за текстом Позивач), через електронний застосунок Резерв + (кабінет військовозобов`язаного) особисту заяву про визнання вини до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – Відповідач або ІНФОРМАЦІЯ_8 ) з метою зняття відмітки розшуку органами ТЦК та СП.
13 березня 2026року щодо ОСОБА_1 уповноваженою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № R415754 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно постанови було виявлено, що ОСОБА_1 не прибув за повісткою у дату та місце визначені у повістці. 
У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1ст. 9 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Так, за визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ст. 283 КУпАП передбачає вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема: опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.
Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487. Зокрема, п.2, ч.1 Додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Указом Президента України №64/22 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено та проводиться загальна мобілізація на території України. Згідно абзацу 13 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до п.41 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (в подальшому Порядок) належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відтак, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок уточнити персональні дані та з`явитися за викликом 29.06.2025р. о 09.00 год., чого ним зроблено не було і що ним не заперечується.
Таким чином його дії охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 -1 ч.3 КУпАП.
Згідно з ч. 7ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Частина 9 ст.38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відтак, за змістом ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.
КУпАП не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення, проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.
Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке полягає, зокрема, невиконання позивачем обов`язку з`явитися для уточнення даних 29.06.2025р. не носить характеру триваючого та вичерпується фактом його неявки.
Початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем його виявлення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення орган отримав будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, день виявлення адміністративного правопорушення не тотожний дню складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах №461/1393/16-а від 21 листопада 2019 року та №149/2498/17 від 28 лютого 2019 року.
Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення, тобто у відношенні до позивача перебіг такого строку почався 22.10.2025р.року- датою повідомлення до Національної поліції про його доставку до ТЦК та СП.
Однак, спірна постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП прийнята 13.03.2026р., тобто поза межами тримісячного строку, передбаченого ч.9 ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
За таких умов, суд вважає, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в адміністративній справі підлягало закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ч. 3 ст.210, ч. 3 ст. 210-1, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.77,78,90 КАС України, -
ВИРІШИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R415754/1960 про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2026р., по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, згідно з якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було накладено адміністративний штраф в сумі 17000 гривень.
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі ст. 38 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 532,48 грн. та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено 24.04.2026 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_9 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 );
Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_10 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Суддя: