Єдиний унікальний номер: 379/2065/25 
Провадження № 3/379/8/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року	м.Тараща	

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 11.11.2025 від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, одружений, неповнолітніх дітей не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
30.10.2025 о 14:37 год. в с. Кирдани, по вул. Польова, 12, водій ОСОБА_1 керував ТЗ трактор ХТЗ-240 без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою ALKOTEST DRAGER та у найближчому медичному закладі, водій категорично відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За вказане правопорушення працівником поліції складено протокол серії ЕПР1 № 498401 від 30.10.2025 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025, головуючим у даній справі визначено суддю Невгада О.В.
В судовому засіданні 10.03.2026 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що їхав на тракторі, який належить його синові ОСОБА_2 . Після того, як він заїхав у свій двір, одразу за ним заїхав автомобіль поліції. Працівники поліції до нього підійшли та повідомили, що в нього відсутні номери, розбиті стопи, повороти. Також повідомили, що у нього присутні ознаки сп`яніння: почервоніле обличчя і очі. Вони спілкувались 10-15 хвилин. Також пояснив суду, що машину поліції побачив після того як заїхав до свого двору. Поліцейські спілкувались з ним, але він з власної ініціативи під час розмови пішов у хату щоб випити ліки від тиску, а потім приліг відпочити на 10-15 хвилин. Коли він вийшов у двір то поліцейських вже не було. Він не знає, чи поліцейські мали намір продовжувати з ним розмову. Стверджує, що при ньому поліція нічого не складала і пройти огляд на стан сп`яніння йому не пропонували. Посвідчення водія у нього є, правила дорожнього руху він знає, в тому числі і те, що водій на вимогу працівника поліції повинен пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 заперечив вживання алкогольних напоїв.
У судовому засіданні 02.04.2026 судом було досліджено письмові докази, переглянуто відеозаписи з нагрудних камер (бодікамер) поліцейських та з відео реєстратора службового автомобіля поліції. Також було задоволено клопотання ОСОБА_1 та допитано свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (сина ОСОБА_3 ), а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістку ОСОБА_3 )
09.04.2026 перед судовим засіданням через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Божка М. І. про закриття провадження у справі, оскільки сторона захисту заперечує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст.251 КУпАП).
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху).
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
За змістом п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У пунктах 2 і 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103зі змінами і доповненнями, внесеними постановою КМУ від 20.01.2023 № 57(далі Порядок №1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС).
Відповідно до п. 3 Порядку № 1103 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п. 6, 8 Порядку № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.
З метою доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні 30.10.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцією до суду надано матеріали справи про адміністративне правопорушення, які були досліджені в ході розгляду справи, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498401від 30.10.2026 з відміткою про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису (а.с. 1-2), з чого вбачається, що копія протоколу не була вручена ОСОБА_1 . До протоколу додаються рапорт поліцейського, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, інші матеріали справи, відео з БК Моторола 476664, 476393 від 30.10.2026; 
- довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 5);
- направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння з зазначеною датою та часом складання: 30.10.2025 року 14 год. 37 хв., у якому зазначено виявлені поліцейським у водія ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. (а.с. 6);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, де зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, а також зазначено: "огляд не проводився, від підпису відмовився" (а.с. 7).
- рапорт капрала поліції Альбіни Коломієць від 30.10.2026, згідно якого 30.10.2025 о 14:37 в с. Кирдани по вул. Польова було зупинено ТЗ - трактор ХТЗ-240 без номерного знака під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР (а.с. 8);
- рапорт капрала поліції Альбіни Коломієць від 30.10.2026, відповідно до якого у протоколі ЕПР1 № 498401 від 30.10.2025 допущено помилку – вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 130 КУпАП замість правильного - ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.9);
- додаток до протоколу – диск на якому маються цифрові файли з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських 476393 (clip 0), 476664 (clip 1) та відео реєстратора службового автомобіля поліції (clip 2) (а.с. 10). 
Так, відеозаписом з відеореєстратора зафіксовано рух транспортного засобу «ХТЗ-240» без номерних знаків та його зупинку 30.10.2025 о 14:37 на подвір`ї будинку № 12 по вул. Польовій у с. Кирдани.
Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських вбачається, що на них зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 після того, як він зупинив трактор та вийшов з нього, у тому числі огляд останнього та виявлення ознак алкогольного сп`яніння, висловлення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння. Вказана вимога була проігнорована ОСОБА_1 , оскільки останній після цього зайшов до свого будинку та більше до працівників поліції не вийшов, натомість по телефону повідомив свого сина, який через деякий час приїхав разом за своєю дружиною та наполягав, щоб працівники поліції залишили двір (земельну ділянку), яка перебуває у приватній власності. Таким чином, працівники поліції через дії ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 не змогли завершити процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 , надати протокол з додатками йому на підпис та вручити примірник протоколу.
Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім наведених вище, до суду надано не було.
Разом з тим, за клопотанням ОСОБА_1 було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (сина та невістку ОСОБА_1 відповідно), з пояснень яких суд встановив, що вони прибули на місце події вже коли ОСОБА_1 зайшов у свій будинок, тому вони не були свідками спілкування останнього з працівниками поліції (в тому числі не бачили момент виявлення у нього ознак сп`яніння та висловлювання йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння). Пояснення вказаних свідків в частині того, що у ОСОБА_1 погіршився стан здоров`я, суддею оцінюються критично через те, що на відеозаписах з бодікамер ознак погіршення стану здоров`я у ОСОБА_1 не спостерігається, скарг на здоров`я він не висловлював, не викликав сам та не просив працівників поліції викликати йому невідкладну медичну допомогу. Жодних письмових доказів - медичних документів, які б підтверджували факт погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 30.10.2025 суду надано не було. 
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 та його близьких осіб (сина та невістки), які були надані в суді, про погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , через що він припинив спілкування з працівниками поліції та пішов у будинок приймати ліки оцінюються суддею критично, як спроба уникнути відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
З указаного вище вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи адвоката Божка М.І., викладені у клопотанні про закриття провадження у справі щодо:
- порушення працівниками поліції нормативних актів, які регламентують їх діяльність; 
- не надання працівниками поліції на підпис та не вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення; 
- не відсторонення ОСОБА_1 працівниками поліції від керування транспортним засобом;
- складення працівниками поліції щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, який не узгоджується з іншими матеріалами справи; 
- не зазначення працівниками поліції в акті огляду на стан сп`яніння назви та номера спеціального технічного засобу;
- не направлення працівниками поліції ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння; 
- відсутність на відеозаписах з бодікамер працівників поліції категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не спростовують наведених вище висновків суду. 
Так, не зазначення в акті огляду на стан сп`яніння назви та номеру спеціального технічного засобу, не направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння, не надання на підпис та не вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом є наслідком дій самого ОСОБА_1 , який уникнув подальшого спілкування з працівників поліції, зайшовши до свого будинку, де і перебував до того часу, поки працівники поліції не поїхали. Тобто сам ОСОБА_1 своїми діями перешкодив працівникам поліції здійснити перелічені дії. 
Хоча, як вказав адвокат Божок М.І., ОСОБА_1 не відмовлявся на словах від проходження огляду на стан сп`яніння, але фактично не вчинив жодних дій, спрямованих на проходження огляду на стан сп`яніння та ухилився від проходження такого огляду, що правильно було розцінено працівниками поліції, як відмова від проходження огляду. Доводи адвоката є хибними, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить вимоги, що така відмова має бути виключно вербальною. В даному випадку, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у формі фактичного ігнорування вимоги працівників поліції пройти такий огляд, пасивності, відсутності активних дій, спрямованих на виконання вимоги працівників поліції. За таких обставин, навіть за відсутності прямої вербальної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, дії ОСОБА_1 за своїм змістом також слід кваліфікувати, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, яка ззовні проявилась в ухиленні від виконання вимоги працівників поліції, за що наступає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Щодо решти заперечень захисника слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010).
У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Отже, твердження захисника про відсутність доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції спростовується наведеними вище доказами.
Аналізуючи матеріали справи та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративні правопорушення, не вбачає будь-яких підстав сумніватися в їх об`єктивності.
Наявні докази повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не спростовують правомірності дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суддею установлено з наданих і досліджених в судовому засіданні доказів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у день, час та за обставин, наведених у протоколі, а також те, що останній відмовився пройти на вимогу працівників поліції огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ або ж у найближчому медичному закладі.
З наведеного вище вбачається, що 30.10.2025 о 14:37 год. с. Кирдани, вул. Польова, 12, водій ОСОБА_1 керував ТЗ трактор ХТЗ-240 без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,
При цьому вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, протягом року, що також відповідає інтересам ОСОБА_1 , оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає більш м`яке покарання в порівнянні з санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому покращує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Правопорушення, за вчинення якого притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 входить до глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» та належить до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Суд вважає, що таке стягнення відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38,40-1, 130 ч. 2, 245, 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 266, 268, 276-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA488999980313030149000010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя            О.В. Невгад