Справа № 159/6412/25  Провадження № 22-з/802/19/26 	Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т. В.  	
	Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року          місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги,-
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 28 листопада 2025 року ухвалено відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги.
Додатковим рішенням Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» 20000 гривень на професійну правничу допомогу. 
Позивач ОСОБА_2 ) подала апеляційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду від 28 листопада 2025 року, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильність висновку суду про те, що оспорюваний договір відступлення права вимоги не містить іноземного елементу та ознак валютної операції, також вважає, що судом застосовано нерелевантну практику Верховного Суду.
В апеляційній скарзі на додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року позивач просить його скасувати, відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Покликається на те, що судом не враховане поданих заперечень щодо ухвалення додаткового рішення, у яких вона наводила мотиви безпідставності поданої заяви про стягнення судових витрат.
У відзиві на подані апеляційні скарги представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» просить апеляційні скарги залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін.
Посилається на те, що оспорений договір є договором цесії, тому не вимагається наявності статусу фінансової установи або ліцензії Національного Банку України, також у відповідача не виникло права здійснювати фінансові операції щодо боржника, він набув право вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором. Договір про відступлення права вимоги не змінює зобов`язань позивача, а тому не порушує її прав.
Відповідач вважає правильним висновок суду про стягнення на користь відповідача 20000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Волинського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року ухвалено апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2025 року в цій справі залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2025 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року в цій справі задовольнити частково.
Додаткове рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2025 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
26.02.2025 через систему «Електронний суд» ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» подало заяву про ухвалення додаткового рішення в справі у якій просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 16000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги №43490372/1 від 19.09.2025, додатку №1 до договору від 27.10.2025, актів № 3, № 4 приймання-передачі наданих послуг.
Вивчивши подану заяву, дослідивши надані докази колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною першою статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У постанові від 06 жовтня 2020 року у справі № 922/376/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами першою та другою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див.: додаткову ухвалу Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ТзОВ «Лігал Колекшин» повідомив про очікуваний розмір судових витрат в апеляційному суді у розмірі 25000 грн. Зазначає, що на дату подання відзиву розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 7000 грн., на підтвердження чого подав акт прийому передачі наданих послуг № 3 від 26.01.2026, також заявив клопотання про стягнення судових витрат та надання можливості подати додаткові докази про розмір судових витрат в суді апеляційної інстанції протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, покликаючись на умови договору про надання правової допомоги, згідно з якими акт наданих послуг оформляється сторонами за фактом надання такої послуги.
В судовому заіданні апеляційного суду представник відповідача просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в апеляцйному суді, повідомила про надання доказів протягом 5 днів після розгляду справи апеляцйним судом.
Апеляційним судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції представник відповідача подав суду ордер, посилався на договір №43490372/1 від 19.09.2025, додаток №1 до договору від 27.10.2025, які містяться в матеріалах цивільної справи, та якими визначено найменування послуг, що надаються за договором, їх вартість, а у примітках містяться застереження щодо особливостей визначення розміру оплати послуг адвоката.
На день подання відзиву на апеляційну скаргу сторони підписали Акт №3 приймання - передачі наданих послуг від 21.01.2026 з вартістю послуг 7000 грн, з них 1000 грн консультація, 6000 складання відзиву на апеляційну скаргу.
Всього просив стягнути на користь відповідача 16000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги, ураховуючи гонорар успіху в розмірі 7000 грн (п.3 Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 27.10.2025).
Позивачка у запереченні на відзив, серед іншого, посилалася на те, що визначений відповідачем розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підтверджений та не зазначено його походження, сфера діяльності відповідача включає і діяльність в галузі права, що вказує на фіктивність наданої допомоги та непорядність відповідача, який бажає збагатитися за рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у той час як стягнення таких витрат не може слугувати підставою для надмірного збагачення сторони, на користь якої ухвалено рішення, просила відмовити в ухваленні додаткового рішення. Отже, позивачка вважала такий розмір судових витрат не тільки надмірно високим, а й таким, якого можна було уникнути взагалі з огляду на вид діяльності відповідача.
Апеляційним судом встановлено, що 19.09.2025 між ТзОВ «Лігал Колекшин» та адвокатом Гулієвою С.А. укладено договір про надання професійної правничої допомоги , невід`ємною частиною якого є у додаток № 1 від 19 вересня 2025, який передбачає надання правової допомоги у цій справі. 
У пункті 8 додатку № 1 до договору передбачено, що правова допомога вважається наданою після підписання акта на правову допомогу сторонами, клієнт підписує акт упродовж 10 днів після його складання.
З наданого Акту № 4 від 25.02.2026 вбачається, що такий акт підписаний сторонами 25.02.2025 після наданих послуг з представництва адвокатом в апеляційному суді.
У додатку № 1 від 19 вересня 2025 до Договору про надання правничої допомоги визначено, що вартість консультації – первинної – 1500 грн., повторної – 1000 грн., вартість ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 60 хв. -1000 грн. за годину , понад 60 хв. – 1500 грн за годину, вивчення проблеми, аналіз законодавства, судової практики – 1500 грн. за год., складання заяв по суті ( відзиву, позовної заяви, відповіді на відзив, заперечення – від 3000 до 6000 грн., (остаточна вартість визначається залежно від складності документа), складання процесуальних документів в судах апеляційної та касаційної інстанції – від 4000 до 15000 грн за годину ( остаточна вартість визначається залежно від складності документа), складання заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань, заперечень від 1000 грн до 5000 грн ( остаточна вартість визначається залежно від складності документа), представництво в суді від 1500 грн до 3000 грн. за годину)( вартість залежить від стадії розгляду справи та складності засідання), гонорар успіху – 7000 грн., сплачується у випадку ухвалення рішення на користь клієнта.
На думку апеляційного суду, викладені в акті № 3 приймання-передачі послуг від 21.01.2026 послуги – консультація повторна на суму 1000 грн. відноситься до робіт по складанню відзиву на апеляційну скаргу з визначеною вартістю 6000 грн.
Ураховуючи зміст відзиву на апеляційну скаргу, зміст якого тотожний змісту відзиву на позовну заяву, у цьому відзиві не викладено інших правових обгрунтувань у порівнянні з відзивом на позовну заяву, відмінність у змісті полягає в обгрунтуванні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з критерію розумності, справедливості, реальності наданої послуги, співмірності з виконаною роботою, за складання відзиву підлягає стягненню на користь відповідача 1000 гривень.
Щодо оплати праці за актом № 4 від 01.12.2025 за участь у судовому засіданні апеляційного суду, яке тривало 30 хвилин , ураховуючи, що згідно з Додатком №1 до Договору, оплата праці за участь в судовому засіданні підлягає визначенню виходячи із вартості від 1500 до 3000 грн за одну годину залежно від складності засідання, а також беручи до уваги те, що заявник не навів обгрунтування складності судового засідання, що б давало можливість застосувати підвищену ставку обчислення вартості послуг адвоката за представництво в апеляційному суді, колегія суддів дійшла висновку, що за участь у цьому судовому засіданні підлягає стягненню 750 грн. ( оплата за 30 хвилин виходячи із вартості 1500 грн. за одну годину)
Отже, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яка підлягає стягненню з позивача становить 1750 гривень. ( 1000 грн.+ 750 грн.).
Щодо гонорару успіху у розмірі 7000 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач не навів мотивів, в чому полягає успіх надання правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції, яка саме вагома робота, що виправдовує вимагати відшкодування іншою стороною гонорару успіху, була проведена адвокатом, значення цієї роботи для сторони, кількість витраченого часу для надання правничої допомоги в суді яка була необхідна та сприяла формуванню правової позиції щодо законності ухваленого судом першої інстанції судового рішення, яке відповідач просив залишити без змін.
На думку колегії суддів обґрунтованості та законності включення до витрат на професійну правничу допомогу у цій справі гонорару успіху відповідачем не доведено, тому у стягненні цієї суми необхідно відмовити.
На підставі наведеного колегія суддів вважає про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови у цій справі, часткового задоволення поданої заяви та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» витрат за надання професійної правничої допомоги у Волинському апеляційному суді у розмірі 1750 грн.
Керуючись статтями 131, 141, 246, 270, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 
У Х В А Л И В :
Заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» 1750грн. витрат за надання професійної правничої допомоги у Волинському апеляційному суді.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Судді: