Справа № 420/33240/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправним і скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422 “Про результати службового розслідування за фактом недоліків організації харчування особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ”, яким за порушення вимог абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзацу другого статті 11, статті 16, частини другої статті 58, абзаців третього, п`ятого, 15, 16 статті 59, абзаців другого, десятого статті 102 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 93 Бойового статуту “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” (Частина 2. Батальйон, рота), абзаців другого, п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затверджено наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, підполковника ОСОБА_2 , за неналежну організацію та здійснення контролю за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону, що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, які призвели до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , слід притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ”, у зв`язку з чим заступником командира військової частини психологічної підтримки персоналу-начальнику відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 у десятиденний термін, з дня видання наказу про результати службового розслідування, направити клопотання та завірену відповідно до чинного законодавства копію матеріалів даного службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення підполковника ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ” відповідно до статті 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;
визнати протиправним і скасувати підпункт 4.1 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422 “Про результати службового розслідування за фактом недоліків організації харчування особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ”, за яким на підставі абзацу 4 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, у разі накладання дисциплінарного стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ” не виплачувати підполковнику ОСОБА_4 премію за місяць, в якому накладено дисциплінарне стягнення, та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити належні мені виплати, а саме премію за вересень 2025 року;
визнати протиправним і скасувати Повідомлення про прийняття кадрових рішень наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 року №118.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що дослідивши матеріали службового розслідування, підстави, причинний зв`язок між діями військовослужбовців та подіями, позивачем не вбачається порушення норм Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608. 
Позивач зазначає, що в супереч нормам Бойового Статуту механізованих та танкових військ сухопутних військ Збройних Сил України (Частина ІІ. Батальйон, рота), відповідачем покладена вся відповідальність «за неналежну організацію харчування особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 » тільки на позивача та його заступника з тилу, умисно «забувши» про командирів рот, які також відповідальні за логістичне забезпечення ввірених їм підрозділів. Такі дії відповідача прямо вказують на упередженість службового розслідування, відсутність об`єктивності, законності, відкритості та прозорості.
Згідно наявних у матеріалах службового розслідування документів вбачається, що позивачем сумлінно виконані службові обов`язки, було не допущено вклинення противника у фланг визначеного БРО, особовий склад 3-го механізованого батальйону збережено, а вогневі завдання зі знищення живої сили та ОВТ противника виконані. Жодних негативних наслідків від дій чи бездіяльності позивача матеріалами службового розслідування не встановлені.
На думку позивача, пониження у військовому званні на один ступінь не відповідає критеріям правомірності, співрозмірності, є необґрунтованим, протиправним, оскільки не встановлена заподіяна шкода, наявність негативних наслідків від дій чи бездіяльності командира третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не враховані пояснення командира третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , командирів та головних сержантів рот, його службова характеристика за минулі роки служби, нагороди та подяки. Тобто, службове розслідування було проведено формально, без належної оцінки всіх наявних доказів, не об`єктивно та упереджено.
Крім того, як зазначає позивач, в порушення абз. 2 п. 2 Розділу VI Положення про проведення службового розслідування в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 позивачу не було доведено під підпис із зазначенням дати доведення Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності. Позивача ознайомили тільки з актом службового розслідування. Відповідачем грубо порушений обов`язок дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, що закріплений в нормах Положення про проведення службового розслідування в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608.
Ухвалою суду від 06.10.2025 адміністративний позов залишено без руху, позивача повідомлено про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову оформленого відповідно до вимог ст.ст. 5, 160, 161 КАС України та з урахуванням недоліків зазначених в ухвалі суду з наданням його копії для відповідача (ів).
На виконання ухвали суду від 06.10.2025 позивачем подано виправлений адміністративний позов та клопотання про залучення відповідача - військову частину НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , оскільки права та обов`язки можуть вплинути на права та обов`язки цієї особи.
Ухвалою суду від 22.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
До суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що вимоги позивача, викладені в адміністративному позові, відповідачем не визнаються повністю.
Представник відповідача зазначає, що військовослужбовці третього механізованого батальйону, які безпосередньо виконували завдання на лінії бойового зіткнення з противником, були позбавлені належного забезпечення продуктами харчування та питною водою. Унаслідок неналежного виконання службових обов`язків та бездіяльності керівного складу третього механізованого батальйону, за наявності всіх необхідних можливостей і засобів, не було організовано своєчасну та належну доставку провізії на позиції підрозділів. Позивачем фактично було тільки у липні місяці вжиті заходи, щодо придбання 2-х квадрациклів, які почали хоч як то забезпечувати життєдіяльність підрозділів третього механізованого батальйону. Як наслідок, з березня по липень місяць військовослужбовці були вимушені вживати непридатну для споживання воду з природних джерел, що призвело до виснаження особового складу, погіршення фізичного стану, зниження рівня боєздатності підрозділів і могло негативно вплинути на якість виконання бойових завдань та несення служби в умовах бойової обстановки.
Також, відповідач вказав, що за результатами отриманих пояснень стає зрозумілим, що в період з січня по липень 2025 року логістичне забезпечення підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, продуктами харчування та питною водою здійснювалось самостійно військовослужбовцями підрозділу. Враховуючі великі відстані від бойових позицій до логістичних пунктів отримання продуктів харчування військовослужбовці третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 після повернення на позиції знаходились у виснаженому стані, потребували відновлення сил, що впливало на виконання ними бойових завдань, несення бойового чергування та підривало боєздатність підрозділів.
Відповідач зазначає, що позивачем під час перебування на посаді командира третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вимог законодавства України дотримано не було, належним чином не організовано та не забезпечено контроль за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , які перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, що призвело до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Вчинення правопорушення підтверджуються фактами та обставинами, що були встановленні в ході проведення службового розслідування.
Не підлягають також задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 і в частині визнання протиправним та скасування Повідомлення про прийняття кадрових рішень наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 №118, оскільки: по-перше, саме по собі повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 №118 за своєю правовою природою не є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень та носить лише інформативний характер для військової частини НОМЕР_1 ; по-друге, військова частина НОМЕР_1 не є суб`єктом владних повноважень, яким прийняте оскаржуване у даній справі повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 №118 тому в цій частині позовних вимог Відповідач не може вважатись особою діями або бездіяльністю якої могли бути порушені права та охоронювані законом інтереси Позивача.
До суду від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача вказує, що вимоги позивача, викладені в адміністративному позові, відповідачем не визнаються повністю.
Представник відповідача зазначає, що командир військової частини НОМЕР_2 , як командир корпусу, відповідно до ст.56 Статуту, має право накладати на військовослужбовців, до підполковника включно таке дисциплінарне стягнення. Військова частина НОМЕР_1 входить до складу армійського корпусу (військова частина НОМЕР_2 – управління армійського корпусу). В порядку ст.92 Статуту, командир військової частини НОМЕР_1 звернувся з клопотанням до військової частини НОМЕР_2 про накладення на Позивача дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь». До клопотання було надано розслідування матеріали службового На підставі матеріалів службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2025 № 201 (з адміністративно-господарської діяльності) Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та накладено дисциплінарне стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь». Як реалізація наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2025 № 201 (з адміністративно-господарської діяльності) було видано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 № 118 (по особовому складу). Командир військової частини НОМЕР_2 діяв в межах повноважень та порядку, визначеному Статутом.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 з 15.08.2024 року.
31.07.2025 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 за вх. №26219 відповідно до якого за результатами перевірки організації зберігання продуктів харчування, приготування їжі та доставки особовому складу підрозділів третього механізованого батальйону, що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення було виявлено суттєві недоліки. 
31.07.2025 року відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника логістики полковника ОСОБА_5 від 31.07.2025 за вх. №26219 з метою перевірки організації зберігання та доставки продуктів харчування, приготування їжі для особового складу підрозділів третього механізованого батальйону безпосередньо на лінії бойового зіткнення, командиром військової частини НОМЕР_1 № 2375 призначено службове розслідування за фактом недоліків в організації зберігання та доставки продуктів харчування, приготування їжі для особового складу підрозділів третього механізованого батальйону безпосередньо на лінії бойового зіткнення.
29.08.2025 року за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 31.07.2025 №2375, складено акт службового розслідування.
29.08.2025 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 2422, яким наказано, зокрема:
1. службове розслідування вважати завершеним.
2. за порушення вимог абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, абзацу другого статті 11, статті 16, частини другої статті 58, абзаців третього, п`ятого, 15, 16 статті 59, абзаців 2, 10 статті 102 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статті 93 Бойового статуту « ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ч.2 Батальйон, рота)» абзаців другого – п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, підполковника ОСОБА_6 за неналежну організацію та здійснення контролю за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону, що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, які призвели до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , слід притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ”, у зв`язку з чим заступнику командира військової частини психологічної підтримки персоналу-начальнику відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_3 у десятиденний термін, з дня видання наказу про результати службового розслідування, направити клопотання та завірену відповідно до чинного законодавства копію матеріалів даного службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення підполковника ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ” відповідно до статті 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;
3. …
4. начальнику фінансово-економічної служби – головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_4 :
4.1 на підставі абзацу 4 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, у разі накладання дисциплінарного стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ” не виплачувати підполковнику ОСОБА_4 премію за місяць, в якому накладено дисциплінарне стягнення.
16.09.2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ № 201, яким наказано:
1. за порушення вимог абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, абзацу другого статті 11, статті 16, частини другої статті 58, абзаців третього, п`ятого, 15, 16 статті 59, абзаців 2, 10 статті 102 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статті 93 Бойового статуту « ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ч.2 Батальйон, рота)» абзаців другого – п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, підполковника ОСОБА_6 за неналежну організацію та здійснення контролю за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення пониження у військовому званні на один ступінь.
2. начальнику управління персоналу штабу в термін до 17.09.2025 організувати відпрацювання та подання на підпис проєкту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) про пониження підполковника ОСОБА_6 у військовому званні на один ступінь в порядку накладення дисциплінарного стягнення.
17.09.2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ № 118, яким відповідно до пунктів 12 та 76 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (зі змінами), понижено у військовому званні на один ступінь до майора підполковника ОСОБА_6 , старшого офіцера відділення розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 .
18.09.2025 року Військовою частиною НОМЕР_2 видано повідомлення про прийняття кадрових рішень, яким доведено до відома військової частини НОМЕР_1 наказ № 118 від 17.09.2025 року. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби).
Відповідно до Вступної частини Статуту внутрішньої служби цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
За положенням статей 5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Згідно ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) зобов`язаний:
знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;
постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності;
показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);
виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);
знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;
організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;
організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;
здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;
не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;
особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;
організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;
контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);
вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;
організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;
під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;
вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Відповідно до ст. 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир батальйону (корабля 3 рангу) зобов`язаний:
підтримувати особовий склад батальйону (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності;
керувати розробленням і виконанням плану бойової підготовки батальйону (корабля);
організовувати й керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону (корабля), проводити заняття зі штабом, військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), а також навчання й заняття з підрозділами батальйону (корабля);
знати тактику дій батальйону в різних видах бою, управляти підрозділами під час навчання і в бою;
знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд його озброєння, боєприпасів та технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля);
постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку;
з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу;
знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю;
виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, бережливого ставлення до озброєння, бойової та іншої техніки і майна, піклуватися про підлеглих, періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці; дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення;
здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського (старшинського) складу, кандидатів для вступу до вищих військових навчальних закладів; перевіряти відповідність кандидатів для призначення на вакантні посади рядового, сержантського (старшинського) складу визначеним вимогам до таких посад;
виховувати у військових колективах відвертість, взаємну довіру та повагу;
щомісяця підбивати підсумки стану бойової підготовки, військової дисципліни, внутрішнього порядку, озброєння і техніки;
стежити за утриманням і правильною експлуатацією будинків і приміщень, відведених для батальйону, за чистотою території, закріпленої за батальйоном, у тому числі ділянки території парку (на кораблі - оглядати жилі та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля), а також проведенням заходів пожежної безпеки;
здійснювати заходи щодо запобігання катастрофам, аваріям, поломкам озброєння і техніки (забезпечення живучості корабля й безпеки його плавання), а також вимагати додержання заходів безпеки під час роботи з озброєнням, боєприпасами, бойовою та іншою технікою, проведення занять, стрільб, навчань і робіт;
підтримувати внутрішній порядок, організовувати охорону розташування батальйону (охорону корабля), перевіряти несення вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб особовим складом батальйону (корабля);
керувати господарством батальйону (корабля).
Згідно ст. 93 Бойового статуту «Механізованих і танкових сухопутних військ Збройних сил України (Ч.2 Батальйон, рота)», затвердженого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.12.16 № 605, командир батальйону (роти) організовує тилове забезпечення особисто і через заступника з тилу (старшину роти). 
Організовуючи тилове забезпечення командир батальйону (роти) визначає: завдання і напрямок зосередження основних зусиль сил і засобів тилового забезпечення; райони розміщення взводу матеріального забезпечення, місця розгортання пунктів бойового постачання, заправлення, продовольчого пункту, напрямки їх переміщення; терміни і розміри створення в підрозділах запасів МтЗ, черговість їх підвезення; норми витрати МтЗ; порядок і терміни заправки техніки пальним; заходи щодо оборони, охорони і маскування об`єктів тилу; райони розташування підрозділів тилового забезпечення старшого командира, шляхи підвозу та евакуації; час готовності до виконання завдань тилового забезпечення.
Відповідно до пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, командир батальйону відповідає за стан господарства у підрозділах батальйону та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і пункту 3.1.9 цього Положення. 
Крім того, він повинен:
знати стан забезпеченості підрозділів і особового складу належними видами постачання та слідкувати за схоронністю та законністю витрачання матеріальних засобів;
піклуватись про харчування, матеріально-побутове забезпечення та охорону здоров`я особового складу батальйону, контролювати приготування та якість гарячої їжі у стаціонарних умовах, на польових заняттях і навчаннях;
здійснювати контроль за веденням господарства у підрозділах батальйону;
здійснювати контроль за підтриманням зразкового зовнішнього вигляду та виправки військовослужбовців у підрозділах. 
Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Дія Дисциплінарного статуту поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Статтею 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Відповідно до статті 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок № 608).
Згідно абзацу четвертого 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Згідно з пунктами 3,4 цього ж розділу Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, може проводитись з усуненням військовослужбовця, дисциплінарне правопорушення якого підлягає розслідуванню, від виконання службових обов`язків, про що видається наказ із зазначенням причин усунення.
У відповідності до підпунктів 1, 2 розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.
У відповідності до пункту 3 розділу IV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно з пунктами 1-6 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1-2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є, зокрема проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Таке службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння). Результати службового розслідування фіксуються у акті службового розслідування, в якому і мають бути відображені усі зазначені вище складові, надана належна оцінка усім обставинам, встановленим під час проведення такого службового розслідування з урахуванням пояснень особи, відносно якої воно проведено, та, відповідно, має міститися висновок з урахуванням усіх обставин, встановлених під час проведення службового розслідування.
Судом встановлено, що як вбачається із змісту акту службового розслідування від 29.08.2025, відповідно до витягу з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 №654/окп/дск третьому механізованому батальйону військової частини НОМЕР_1 було наказано зайняти та утримувати батальйонний район оборони біля населених пунктів Зибіно – Волохівка Чугуївського району Харківської області вздовж державного кордону України.
Відповідно до бланку отриманих пояснень командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 від 25.08.2025, з питання зберігання продуктів харчування, приготування їжі та доставки особовому складу підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, підполковник ОСОБА_7 пояснив наступне: 
«логістичне забезпечення підрозділів третього механізованого батальйону було організовано наступним чином: з січня 2025 року – приблизно до березня 2025 року автомобільний транспорт третього механізованого батальйону з незначними перешкодами зі сторони противника (мінометний обстріл, скиди з БПЛА) міг доїхати до логістичних хабів 1,2,3 механізованих рот. Кожна механізована рота мала свій логістичний хаб: 1 механізована рота «Синій магазин»; 2 механізована рота «Жовтий магазин»; 3 механізована рота «Червоний магазин». Всі логістичні хаби знаходились на відстані приблизно від 500 м - 1,5 км. В цей період функціонували дві переправи через річку Вовча, одна знаходилась на околицях с. Бочкове інша знаходилась на околицях с. Караїчне. Безпосередньо до логістичних хабів здійснювався підвіз продуктів харчування, питної води, будівельних матеріалів, інженерного майна для здійснення облаштування позицій. Поступово в батальйонному районі оборони третього механізованого батальйону ворог почав більше застосовувати безпілотні літальні апарати різних типів, таким чином брати під свій контроль будь-які переміщення особового складу між позиціями в межах ротних опорних пунктів (взводних опорних пунктів) та підвозу провізії на позиції. Зацікавленість ворогом батальйонним районом оборони виявилась в постійному моніторингу повітряного простору за допомогою безпілотних літальних апаратів розвідувального тактичного рівня (Орлан, Зала, Суперкам), а також коптерного типу. Одночасно в межах батальйонного району оборони могло літати 2 - 3 безпілотних літальних апарата тактичного рівня, які наводили FPV дрони з метою ураження особового складу, сил та засобів, про що я доповідав в щоденних доповідях командуванню. В лютому 2025 року у зв`язку з виходом другого механізованого батальйону в район виконання бойового завдання в м. Куп`янськ у третього механізованого батальйону змінився батальйонний район оборони. Довжина фронту була майже 7 км, у зв`язку з чим почалось змінюватись логістичне забезпечення. В цей час на логістичне забезпечення вплинула ворожа активність безпілотних літальних апаратів ударного типу. Безпілотні літальні апарати ворога взяли повністю під контроль переправи та під`їзди до них. Переправи були під постійним ворожим артилерійськими обстрілом та на середину березня 2025 року повністю стали не придатні для переміщення. Силами інженерних підрозділів батальйону, бригади, старшого начальника переправи не вдалося відновити до серпня 2025 року включно. Під час відновлення переправ було знищено, пошкоджено багато вантажної автомобільної техніки. Єдиним правильним рішенням стало здійснювати логістичне забезпечення підрозділів комбінованим способом використовуючи всі наявні засоби. Так з березня по травень 2025 року на позиції першої механізованої роти від позиції відділення «Мілан» до спостережного посту «Тиса» доставка продуктів, боєкомплекту, питної води здійснювалась виключно за допомогою безпілотних літальних апаратів «Вампір», штатним екіпажем батальйону, а також надавали допомогу екіпажі бригади, других варіантів не було у зв`язку складністю місцевістю, снайперським вогнем та скидами противника. Більшість екіпажів безпілотних літальних апаратів «Вампір» були задіяні на інших напрямках, штатний екіпаж третього механізованого батальйону виконував завдання з ураження позицій противника, тому повністю здійснювати логістичне забезпечення підрозділів третього механізованого батальйону за допомогою безпілотних літальних апаратів «Вампір» не було можливості.
З травня 2025 року, у зв`язку зі зміною батальйонного району оборони та швидким просуванням ворога на лівому фланзі безпілотні літальні апарати «Вампір» було повністю задіяно на забезпечення позицій відділення «Сімка», «Дев`ятка» ротного опорного пункту першої механізованої роти та доставкою мінно-вибухових та невибухових загороджень ротному опорному пункту третьої механізованої роти. Планування виїзду автотранспорту на позиції робилось з розрахунку по черговості кожної роти по порядку, тобто через кожні три дні машина виїжджала з майном. При різкій зміні обстановки, були затримки але з врахуванням забезпеченості підрозділів в межах ротного опорного пункту, кожна рота мала запас продуктів на три доби. Контроль поставлених завдань та приймання звітів командирів підрозділів з питань забезпечення я здійснював у відповідній групі мессенджера. Також командири рот самостійно планували, а я погоджував з врахуванням тактичної обстановки порядок забезпечення ротних опорних пунктів. Як стверджує Позивач він здійснював самостійний контроль командирів в межах ротних опорних пунктів, перевіряючи позиції відділень, вогневих позицій, також проводив щоденні наради з командирами підрозділів в онлайн режимі в месенджері, де заслуховував доповіді командирів та проводили планування дій на наступну добу. З лютого 2025 року ми намагались здійснювати доставку провізії за допомогою квадроциклів, мотоциклів але вони часто попадали під удар ворожих FPV- дронів, артилерійський обстріл. Після остаточного знищення переправ на початку квітня 2025 року, та неможливістю їх відновлення, встановленням повітряного контролю над ними за допомогою безпілотних літальних апаратів ворога, постало завдання перепланування логістичного забезпечення батальйонного району оборони, особливо доставки до ближніх населених пунктів Караїчне, Волохівка продуктів харчування, провізії, особового складу для здійснення ротацій. Пункти забезпечення перемістили у вище вказані населені пункти, де кожна рота створила новий логістичний хаб «Бабушка», де був термінал «Старлінк» та місце відпочинку особового складу. В населеному пункті Караїчному є у місцевих жителів продовольчий магазин, в якому майже весь особовий склад здійснював покупки для покращення та задоволення своїх потреб. Була налагоджена переправа плотом через річку. При цьому відстань до ротних опорних пунктів збільшилась, а саме перша механізована рота та друга механізована рота до 6 – 8 км., третя механізована рота до 9,5 – 12,5 км. Дієвим способом доставки провізії на позиції в межах ротних опорних пунктів (взводних опорних пунктів) стала доставка в пішому порядку. З цією метою командир ротного опорного пункту виділяв особовий склад з тилових позицій, які здійснювали перенос продуктів харчування. Своїм рішенням він визначав склад, а я як командир батальйону погоджував. Але особовий склад виключно з тилових позицій, а не передових. Скрите переміщення між посадками малими групами давало можливість не помітно переміщатись від ворожих безпілотних літальних апаратів до пунктів збору продуктів. На деяких позиціях в зв`язку з небажанням особового складу нести питну воду у пляшках з пунктів зберігання та видачи продуктів та майна вживали воду з природніх джерел, так як вони були розташовані поряд з позиціями, та мали безпечніші шляхи підходу. Для очищення води застосовували таблетки для очищення води, які в достатній кількості є на позиціях. Неяких проблем з травленням у солдат не було. На кожному ротному опорному пункті був присутній бойовий медик переважно лікар, який слідкував за здоров`ям особового складу. На початку липня коли у третій механізований батальйон надійшло два квадроцикла, замість знищених, будували плоти для переміщення на інший беріг цих квадроциклів для скорочення шляху підвезення продуктів та майна. Зі всіх варіантів логістичного забезпечення позицій продуктами, водою, боєкомплектом, паливно-мастильними матеріалами, інженерними загородженнями самий безпечний для особового складу є з використанням безпілотних літальних апаратів «Вампір», але штатних засобів не достатньо для забезпечення в повному обсязі, тому використовували комбінований спосіб. Поєднуючи доставку за допомогою безпілотних літальних апаратів, квадроциклів або мотоциклів, та в пішому порядку.”.
Відповідно до бланку отримання пояснень від 21.08.2025 заступник командира батальйону з тилу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_8 який пояснив, що
“… логістика підрозділів 3 механізованого батальйонну була організована наступним чином - автомобілем по переправі через річку Вовча здійснювався підвіз продуктів харчування, питної води, б/к на локації логістичних пунктів рот, які мали назву “Червоний магазин”, “Жовтий магазин”, “Синій магазин” та розташовувались на відстані 1,5 – 2,3 км. від КСП рот. Після того як переправи були зруйновані ворогом та взяті під вогневий контроль неодноразові змоги відновити переправи своїми та бригадними силами та засобами не давали позитивного результату. Були спроби доставляти продукти, воду, б/к та інше майно до логістичних пунктів рот квадроциклом. 
На початку березня 2025 року почали застосовувати БпЛА типу «Вампір» для доставки продуктів харчування, питної води, б/к до логістичних пунктів рот, але його було знищено через декілька вилетів. 
Командиром батальйону була поставлена задача командирам рот організувати нові логістичні пункти в населених пунктах Караїчне та Волохівка. Командири рот визначили найбільш безпечні місця в цих населених пунктах, в подальшому з н.п. Караїчне пункт видачі перемістили до н.п. Волохівка, так як локацію було виявлено ворогом. Була налагоджена переправа плотом через річку. При цьому відстань до ротних опорних пунктів збільшилась, а саме І мр та 2 мр до 6 - 8 км., 3 мр до 9,5 - 12,5 км. Ким було прийнято рішення щоб отримувати продукти харчування, питну воду, б/ к та інше майно безпосередньо особовим складом який знаходиться на позиціях мені не відомо. 
На деяких позиціях в зв`язку з небажанням особового складу нести питну бутульовану воду з пунктів зберігання та видачи продуктів та майна вживали воду з природніх джерел, так як вони були розташовані поряд з позиціями, та мали безпечніші шляхи підходу. Для очищення води застосовували таблетки для очищення води, які в достатній кількості є на позиціях. Неяких проблем з травленням у солдат не було. 
На початку липня коли в підрозділи надійшло 2 квадрацикла, командир батальйону поставив задачу організувати плоти для переміщення на інший беріг цих квадрациклів для скорочення шляху підвезення продуктів та майна. Зі всіх варіантів логістичного забезпечення позицій продуктами, водою, б/к, ПММ, інженерними загородженнями самий безпечний для особового складу є з використанням БПЛА «Вампір»”.
Відповідно до бланку отриманих пояснень від 24.08.2025 командир третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_9 з питання доставки особовому складу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“Після заходу у листопаді 2024 року особового складу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на позиції на лінії бойового зіткнення із противником підвезення до позицій боєкомплекту, продуктів харчування здійснювалось штатним автомобілем третього механізованого батальйону марки УАЗ до визначеної точки розміщення військовослужбовців третього механізованого батальйону. Вказана точка розвантаження/завантаження мала назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та знаходилась на відстані 2-3 кілометрів від ротного опорного пункту. В січні 2025 року, після руйнування переправи через АДРЕСА_1 , логістичне доставлення продуктів харчування автомобільним транспортом стала неможлива. У зв`язку з цим, на нараді, командиром третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 було визначено точки розвантаження/завантаження у АДРЕСА_1 . На визначену точку підвозу боєприпасів, продуктів харчування, води у с. Волохівка військовослужбовці третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ходили пішки з позицій, при цьому проходили відстань у 10-12 кілометрів в один бік. Після тривалих походів за продуктами харчування військовослужбовці були дуже виснажені та були не спроможні деякий час, який витрачався ними на відновлення сил, виконувати бойові завдання або нести бойове чергування. Про це, він, неодноразово доповідав командиру третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_11 . Частково доставлення продуктів харчування здійснювалось за ініціативи та силами військовослужбовців третьої механізованої роти третього механізованого батальйону на мотоциклах марки «Дельта» та «МТ». Військовослужбовці з деяких позицій продовжували ходити пішки до АДРЕСА_1 за продуктами харчування, іншим доставлення продуктів харчування, води та боєприпасів відбувалось із використанням квадроциклів та безпілотних летальних апаратів. Однак проблема із забезпечення продуктами харчування військовослужбовців третьої механізованої роти третього механізованого батальйону у повному обсязі так і не була вирішена. Таким чином доставка продуктів харчування здійснювалась до кінця серпня 2025 року. Порядок доставки продуктів харчування, води та боєприпасів визначав командир третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_7 ».
Відповідно до бланку отримання пояснень від 24.08.2025 командир другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_12 з питання забезпечення особового складу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“Забезпечення особового складу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на позиціях на лінії бойового зіткнення із противником продуктами харчування здійснювалось автомобілем, яким керували водії другої механізованої роти третього механізованого батальйону. В січні 2025 року, після руйнування переправи через річку Вовча, логістичне доставлення продуктів харчування автомобільним транспортом стала неможлива. У зв`язку з цим, на нараді, командиром третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 було визначено забезпечувати особовий склад своїми силами. Тобто військовослужбовці у пішому порядку забезпечували себе самі. Доставлення за допомогою безпілотних летальних апаратів не здійснювалось. Оскільки доставлення продуктів харчування здійснювалось у пішому порядку та на значні відстані, питну воду військовослужбовці другої механізованої роти третього механізованого батальйону не брали, а пили воду з природніх джерел. У серпні 2025 року командування третього механізованого батальйону забезпечило другу механізовану роту квадроциклом для доставлення продуктів харчування."
Відповідно до бланку отримання пояснень від 02.08.2025 сержант з матеріального забезпечення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_13 , з питання забезпечення особового складу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“Отримання продуктів на другу механізовану роту третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 відбувається один раз на тиждень зі складу ВМЗ силами і транспортом підрозділу. Продукти отримуються мною або старшим техніком другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_14 . Отримання продуктів в четверг, а отримання хліба раз у два дні. На складі ВМЗ продукти вже фасовані для підрозділу. При отриманні перераховується кількість, вага згідно накладної, яку отримуємо тут на складі. Продукти отримуємо у повному обсязі. Після отримання мною або старшим техніком другої механізованої роти продуктів зі складу ВМЗ, продукти доставляються на місце тимчасового розташування роти. Там продукти діляться на кілька частин одна частина для особового складу, який не задіяний у виконанні бойових завдань, дві частини для особового складу на позиціях. Машина для доставки - продуктів на позиції відправляється два рази на тиждень. Ті дві частини продуктів, які зазначені для доставки на позиції фасуються в мішки для окремих позицій згідно раціону на кількість людей на позиції. Сипучі продукти фасуються в пластикові ємності. Мішки підписуються. Одна частина продуктів готується для вивозу, інша відкладається на зберігання до наступного вивозу на позиції. Продукти доставляються на пункт тимчасового зберігання, який розташований на відстані 5-6 км. до позицій. На пункті тимчасового зберігання із тих продуктів, які не забрані на позиції, формується запас. З пункту тимчасового зберігання продукти доставляються на позиції силами особового складу, який знаходиться на позиціях. Приготування їжі централізованого на локації другої механізованої роти не має через відсутність особового складу. Особовий склад на позиціях забезпечений газовими балонами і горілками для самостійного приготування їжі. На локації другої механізованої роти особовий склад для себе готує їжу самостійно по місту мешкання. Продукти на локації другої механізованої роти зберігаються в підвалах будівель. М`ясні, заморожені продукти, сири зберігаються на локації в придбаній морозильній камері до моменту передачі на позиції продукти з обмеженим строком зберігання (йогурти, овочі, фрукти) на позиції не передаються для виключення випадків харчових отруєнь".
Відповідно до бланку отримання пояснень від 02.08.2025 сержант з матеріального забезпечення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_15 , з питання забезпечення особового складу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“Отримують на складу ВМЗ третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 продукти по накладній. Вивозять зі складу на транспорті третьої механізованої роти. Продукти при видачі усі перевіряються та переважується. Продукти отримували раз у неділю, хліб кожні 2 дні. В підрозділі продукти зберігаються в морозильній камері та холодильнику. Овочі, фрукти зберігаються в підвалі. Продукти на позиції видаються згідно кількості військових. На кожну позицію підписані мішки і кількість військових на цих позиціях. Два рази в неділю фасовка продуктів в мішки проводиться в підрозділі. Вивіз продуктів проводиться раз в два три дні до місця тимчасового зберігання, яке знаходиться на відстані 12 км від лінії бойового зіткнення. Далі продукти доставляються квадроциклом до позиції. Ковбаса, м`ясо, риба, сир доставляються в замороженому виді. Швидкопсувні овочі, фрукти передаються в найближчий час після отримання зі складу батальйону. В підрозділі приготування їжі проходить таким чином. Для військових, які знаходяться на охороні техніки, та всередині підрозділу, водії, військові, які приходять на ротацію із будинків де знаходиться підрозділ”.
Відповідно до бланку отримання пояснень від 05.08.2025 командир взводу матеріального забезпечення третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_16 з питання забезпечення особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“Третій механізований батальйон військової частини НОМЕР_1 отримує продовольство на складі продовольчої служби в населеному пункті АДРЕСА_2 згідно накладних виписаних продовольчою службою. Доставка продовольства до складу в населений пункт Гнилиця Перша здійснюється вантажним автомобілем МАЗ 6501 в/н НОМЕР_5 , після чого особовим складом організовується подальше зберігання, фасування та видача продовольства підрозділам батальйону згідно установлених норм по накладним на кожен підрозділ. Свинина та яловичина тушкована: отримували до 29.06.2025 після цього не отримували 4 тижні. Знов почали отримувати 03.08.2025р. вся отримана тушкована продукція передається на підрозділ згідно норм. Хліб отримуємо за графіком: вівторок, четвер ,субота і в ті ж дні видаємо його підрозділам АДРЕСА_3 продукти видаємо підрозділам в день отримання».
Відповідно до бланку отримання пояснень від 20.08.2025 командир відділення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_17 з питання забезпечення особового складу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне:
“З 12 березня по 19 серпня 2025 року він знаходився на різних позиціях району оборони третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , за цей час жодного разу не виходив на відпочинок в тил. Забезпечення продуктами та питною водою було достатньо, але забирати продукти та воду потрібно було в населеному пункті Волохівка, на пункті видачі, який ми спочатку називали “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” (різного кольору), а в подальшому “ ІНФОРМАЦІЯ_3 ”. Відстань від його позиції до пункту видачі була приблизно 9-10 км. Шлях проходив по відкритій місцевості під постійним вогнем противника. Ходити приходилось один раз на тиждень. Так як вода необхідна була частіше, то по воду ходили до джерела 5 км., цей шлях був безпечніший. Набирали бутилки 4-5 літрів та носили руками на позиції. Використовували таблетки для очищення води, в подальшому наслідків використання такої води не було».
Відповідно до бланку отримання пояснень від 22.08.2025 головний сержант третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_18 з питання забезпечення особового складу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне: 
“… поки працювала переправа продукти, вода, БК, паливо для генераторів підвозилось автомобілями до ротних опорних пунктів. З ротних опорних пунктів провізія та БК розносилось особовим складом по позиціях. Після руйнування переправи пункт доставки змінився. Особовий склад почав ходити пішки за провізією. Ким було прийняте рішення ходити пішки він не знає. Після руйнування переправи, провізію почали доставляти частково на мотоциклах частково пішки а іноді з допомогою БпЛА “ВАМПІР”. Також близько 2 км від “жовтого магазину” до КСП роти провізію доставляли на тачці. З середини липня з появою квадроцикла провізію почали доставляти на ньому від Волохівки до ротного опорного пункту. Так як частина дороги до другої механізованої роти, по якій здійснювалось постачання, була замінована було прийнято рішення за провізією ходити пішки. Хто прийняв таке рішення він не знає. Щоб не носити воду, її брали з джерела, тому що дорога до нього була ближче та безпечніше він особисто пив цю воду, вона була придатна до вживання”.
Відповідно до бланку отримання пояснень від 21.08.2025 стрілець-помічник гранатометника першого механізованого відділення третього механізованого взводу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_19 з питання забезпечення особового складу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення, пояснив наступне:
“З 06.03.2025 по серпень 2025 він знаходився на позиції майже без ротації. У зв`язку із знищенням переправ через ріку, ми змушені були ходити 8-10 км. до н.п. Волохівка, де знаходився пункт отримання продуктів харчування «Магазин-Бабушка». На вказаному пункті продуктів харчування було достатньо, але у зв`язку із великою відстанню, забирати їх самостійно не завжди було можливо. Також процес пересування за продуктами відбувався під постійними обстрілами противника та слідкування дронами. З-за великої відстані воду у пляшках ми не брали, та пили воду з природніх джерел, тому що так було безпечніше. Доставка продуктів харчування за допомогою безпілотних літальних апаратів на їх позицію не здійснювалась. Військовослужбовці з підрозділів батальйону, яким здійснювалась доставка продуктів харчування за допомогою безпілотних літальних апаратів розповідали, що продукти та вода у пляшках розбивалась при скидах. Коли у підрозділі з`явився квадроцикл, доставка стала кращою і можливою. Командир другої механізованої роти лейтенант ОСОБА_12 не бував на нашій позиції, на наші зауваження щодо доставки продуктів харчування не реагував. Також він не відпускав мене у відпустку, що пояснював відсутністю можливості ротації. Більша кількість поранень військовослужбовців другої механізованої роти третього механізованого батальйону відбувалась в процесі переміщення за продуктами харчування в безпілотних літальних апаратів результаті скидів боєприпасів противника." 
Відповідно до бланку отримання пояснень від 20.08.2025 кулеметник другого механізованого відділення другого механізованого взводу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_20 пояснив наступне 
“За цей час виходив в населений пункт Кицівка ( полігон) для отримання прицілу до МК-19 та спеціального планшету. Забезпечення продуктами харчування та питною водою до пункту видачі в селі Волохівка було на достатньому рівні, в повному обсязі. Але у зв`язку з далекою відстанню 9-10 км, доставка на позиції була ускладнена, здійснювалась власними силами. Щоб забрати продукти харчування, він особисто не ходив, а ходили мої побратими, які знаходилися з ним на позиції. Так як це відбувалось у зоні виконання бойового завдання за продуктами змушені були ходити один раз на тиждень . По воду ми ходили до джерела, у зв`язку з безпечною місцевістю. Воду набирали в каністри, та приносили руками на позиції . Воду кип`ятили так і пили сиру. Наслідків вживання такої води не було. Належне медичне забезпечення було на іншій позиції де знаходився медик роти. А це далека відстань. Сам медик надавав належну медичну допомогу, всі ліки розносив сам, заміряв тиск. Надавав належну допомогу військовослужбовцям на позиціях. Евакуація поранених була відсутня. Рятувалися власними силами, до евакуаційної точки поранених доставляли побратими”.
В акті службового розслідування зазначено, що за результатами службового розслідування встановлено, що в період з січня по липень 2025 року логістичне забезпечення підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, продуктами харчування та питною водою здійснювалось самостійно військовослужбовцями підрозділу. Враховуючі великі відстані від бойових позицій до логістичних пунктів отримання продуктів харчування військовослужбовці третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 після повернення на позиції знаходились у виснаженому стані, потребували відновлення сил, що впливало на виконання ними бойових завдань, несення бойового чергування та підривало боєздатність підрозділів.
Підполковником ОСОБА_10 під час перебування на посаді командира третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вимог законодавства України дотримано не було, належним чином не організовано та не забезпечено контроль за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , які перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, що призвело до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
З огляду на викладене, в діях підполковника ОСОБА_6 під час його перебування в період з січня по липень 2025 року на посаді командира третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 встановлено порушення військової дисципліни, а саме: абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзацу другого статті 11, статті 16, частини другої статті 58, абзаців третього, п`ятого, п`ятнадцятого, шістнадцятого статті 59, абзаців другого, десятого статті 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 93 Бойового Статуту “Механізованих і танкових сухопутних військ Збройних Сил України" (частина П, батальйон, рота), абзаців другого п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300.
Своїми діями підполковник ОСОБА_7 порушив вимоги наступник нормативно-правових актів:
абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України відповідно до яких військова дисципліна додержуватися Конституції зобов`язує кожного військовослужбовця та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів. 
абзацу другого статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідно до якого необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. 
статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. 
частини другої статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до якої командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України , законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів. 
абзаців третього, п`ятого, п`ятнадцятого, шістнадцятого статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких командир (начальник) зобов`язаний, у тому числі: своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення); вміло керувати кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту. 
абзаців другого, десятого статті 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир батальйону зобов`язаний підтримувати особовий склад батальйону у бойовій готовності, дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення. 
статті 93 Бойового Статуту “Механізованих і танкових сухопутних військ Збройних Сил України” (частина ІІ, батальйон, рота) командир батальйону організовує тилове забезпечення особисто і через заступника з тилу. Організовуючи тилове забезпечення командир батальйону визначає: завдання і напрямок зосередження основних зусиль сил і засобів тилового забезпечення; райони розміщення взводу матеріального забезпечення, місця розгортання пунктів бойового постачання, заправлення, продовольчого пункту, напрямки їх переміщення; терміни і розміри створення в підрозділах запасів матеріальних засобів, черговість їх підвезення; норми витрати матеріальних засобів; порядок і терміни заправки техніки пальним; заходи щодо оборони, охорони і маскування об`єктів тилу; райони розташування підрозділів тилового забезпечення старшого командира, шляхи підвозу та евакуації; час готовності до виконання завдань тилового забезпечення. 
абзаців другого – п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, командир батальйону повинен знати стан забезпеченості підрозділів і особового складу належними видами постачання, слідкувати за схоронністю та законністю витрачання матеріальних засобів, піклуватись про харчування, матеріально-побутове забезпечення та охорону здоров`я особового складу батальйону, здійснювати контроль за веденням господарства у підрозділах батальйону.
За результатами службового розслідування актом від 29.08.2025 року запропоновано, зокрема, за порушення вимог абзацу 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, абзацу другого статті 11, статті 16, частини другої статті 58, абзаців третього, п`ятого, 15, 16 статті 59, абзаців 2, 10 статті 102 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статті 93 Бойового статуту «Механізованих і танкових сухопутних військ Збройних сил України (Ч.2 Батальйон, рота)» абзаців другого – п`ятого пункту 3.3.1 Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, підполковника ОСОБА_6 за неналежну організацію та здійснення контролю за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону, що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, які призвели до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , слід притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ”, у зв`язку з чим голові комісії – заступнику начальника озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_21 у термін не пізніше дня, наступного за днем видання наказу про результати службового розслідування, направити завірену відповідно до чинного законодавства копію матеріалів даного службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про притягнення підполковника ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення “ПОНИЖЕННЯ У ВІЙСЬКОВОМУ ЗВАННІ НА ОДИН СТУПІНЬ” відповідно до статті 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
З вищевикладеного слідує, що в основу висновків акту службового розслідування від 29.08.2025 року, складеного за результатами дисциплінарного провадження, призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 2375 від 31.07.2025 року, дисциплінарною комісією покладено письмові пояснення, які були відібрані у командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 , заступника командира батальйону з тилу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_22 , командира третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_23 , командира другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_24 , сержанта з матеріального забезпечення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_25 , сержанта з матеріального забезпечення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_26 , командира взводу матеріального забезпечення третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_27 , командира відділення другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_28 , головного сержанта третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_29 , стрільця-помічника гранатометника першого механізованого відділення третього механізованого взводу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_30 , кулеметника другого механізованого відділення другого механізованого взводу другої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_31 , щодо логістичного забезпечення доставки продуктів харчування та питної води підрозділам третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в період січень-липень 2025 року.
З матеріалів справи вбачається слідує, що 25.08.2025 року позивачем, командиром третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 , були надані детальні пояснення щодо поставлених в ході службового розслідування питань. Зокрема, позивач надав детальні пояснення з питань зберігання продуктів харчування, приготування їжі та доставки особовому складу підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , із зазначенням конкретно вжитих заходів із посиланням фактичну обстановку на лінії зіткнення та перебування особового складу. 
Разом з тим, в акті службового розслідування конкретно не зазначено які саме дії чи рішення позивача, як командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , що стосується організації та здійснення контролю за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону, що перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, не узгоджуються з приписами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Бойового Статуту “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” (частина ІІ, батальйон, рота), Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300.
Зазначаючи в акті службового розслідування від 29.08.2025 про те, що позивачем належним чином не організовано та не забезпечено контроль за тиловим забезпеченням військовослужбовців третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , які перебувають безпосередньо на лінії бойового зіткнення із противником, що призвело до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідач не встановив фактів зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , які б мали причинно наслідковий зв`язок із діями чи рішення позивача, як командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . 
При цьому, в акті не зазначено які саме дії мав би вчинити позивач, як командира третьої стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , враховуючи обставини про які повідомляли особи, що надавали письмові пояснення (застосування противником безпілотних літальних апаратів тактичного, коптерного та ударного типу, артилерійські обстріли, знищення переправи та автомобільної техніки, просування ворога), і який причинний зв`язок між невчиненням конкретних дій та завданою шкодою.
Вказані обставини свідчать про те, що під час службового розслідування не вчинено дій, передбачених Порядком № 608 та спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування: належним чином не встановлювались обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, не встановлювались характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.
Тобто, відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.
Водночас, як в оскаржуваному наказі, так і в акті службового розслідування мотивувальна частина відносно позивача зводиться виключно до цитування положень законодавства без наведення обставин, на яких грунтуються такі висновки та без конкретизації вчинених позивачем порушень та наданні обґрунтованої оцінки діям позивача.
В постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року по справі № 1340/4847/18 суд наголосив, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.08.2019 року по справі № 1340/4847/18, від 01.11.2022 року по справі № 380/3045/21.
Під час проведення службового розслідування не встановлено будь-які фактичні обставини правопорушення, інкримінованого позивачу, з яких вбачалося б наявність в діях позивача ознак дисциплінарного правопорушення.
При цьому, службовим розслідуванням не встановлено прямого причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем обов`язків військової служби, а формальне посилання відповідача на те, що дії позивача призвели до зниження боєздатності підрозділів третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не може бути належним та допустимим доказом притягнення позивача до відповідальності.
Крім того, суд звертає увагу, що є безпідставним посилання відповідача на порушення позивачем приписів Положення про військове господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, оскільки п. 1.3 вказаного Положення (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України застосовується для всіх військових частин, кораблів, установ, військово-навчальних закладів, організацій та з`єднань Збройних Сил України на мирний та воєнний час при розташуванні у місцях постійної дислокації.
Проте, в період, щодо якого призначено службове розслідування, третій механізований батальйон військової частини НОМЕР_1 не перебував у місці постійної дислокації, а займав та утримував батальйонний район оборони біля населених пунктів Зибіно – Волохівка Чугуївського району Харківської області вздовж державного кордону України, відповідно до витягу з бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024 №654/окп/дск, про що безпосередньо вказано в акті службового розслідування від 29.08.2025 року.
Разом з тим, посилання позивача на упередженість службового розслідування, є лише припущеннями позивача, які жодними доказами не підтверджені.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422 “Про результати службового розслідування за фактом недоліків організації харчування особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ”, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, прийнятий відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття наказу; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, відповідно є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у цій частині.
Згідно абзацу 4 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.
Відтак, з огляду на підпункт 4.1 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422 та на те, що повідомленням від 18.09.2025 року Військовою частиною НОМЕР_2 повідомлено Військову частину НОМЕР_1 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь, враховуючи протиправність наказу від 29.08.2025 р. №2422, суд вважає, що наявні підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за вересень 2025 року.
Крім того, позивач просить суд визнати протиправним і скасувати Повідомлення про прийняття кадрових рішень наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 року №118.
Однак, повідомлення про прийняття кадрових рішень від 18.09.2025 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень, вказане повідомлення спрямоване на доведення до відома інформації про прийняття відповідного наказу. Тобто вказане повідомлення жодним чином не порушує права позивача, а тому в його скасуванні слід відмовити.
Разом з тим, статтею 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу) (п. е).
Відповідно до ст. 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«ґ», а також пунктами «д» - «ж» (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.
Тобто, з урахуванням приписів ст. 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, саме командир Військової частини НОМЕР_2 в спірних правовідносинах уповноважений застосовувати до позивача стягнення передбачене п. «е» ст. 48 Статуту.
При цьому, матеріалами справи підтверджено, що 17.09.2025 року командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказ № 118, яким відповідно до пунктів 12 та 76 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (зі змінами), понижено у військовому званні на один ступінь до майора підполковника ОСОБА_6 , старшого офіцера відділення розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 .
Тобто, саме наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 року № 118, яким понижено у військовому званні на один ступінь до майора підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , про прийняття якого зазначено в повідомленні про прийняття кадрових рішень від 18.09.2025 року, є рішенням яким реалізовано застосоване до позивача дисциплінарне стягнення згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
При цьому, суд зауважує, що наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 року № 118 є похідним від наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422, а тому, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 17.09.2025 року № 118. 
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295, КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу – задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати пункт 2, підпункт 4.1 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.08.2025 р. №2422 “Про результати службового розслідування за фактом недоліків організації харчування особового складу третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ”.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 17.09.2025 року № 118. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за вересень 2025 року.
У задоволенні решти позову – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.
Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 ).
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ).
Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ). 

Суддя П.П. Марин