ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1342/25 

Господарський суд Миколаївської області у складі:
судді Л.М. Ільєвої 
при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:
від позивача - не з`явився,
від відповідачів:
1) ТОВ "Агроторговий дім "Колос" - не з`явився,
2) ОСОБА_1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 212784,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" та ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості в загальній сумі 212784,60 грн., у т.ч. заборгованості за основним боргом в сумі 199998,40 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 12786,20 грн., посилаючись на наступне.
27 квітня 2022 року між АТ «Ощадбанк» та ТОВ "Агроторговий дім "Колос" (позичальником) було укладено кредитний договір за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі «Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28 (надалі - Програма), виконання якого частково забезпечено гарантією держави на підставі укладеного між Міністерством фінансів України та АТ «Ощадбанк» договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03 грудня 2021 року, реалізація якого здійснюється на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723, зі змінами та доповненнями (наділі - Порядок).
Як зазначає позивач, у відповідності до п. 2.1 кредитного договору Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежіва в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 3.2 кредитного договору кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 26 жовтня 2022 року. Згідно з додатком 2 до кредитного договору «Графік платежів за кредитним договором» дата погашення кредиту - 26.10.2022. Відповідно до п. 3.1, 3.8 кредитного договору сторони погодили суму кредиту в розмірі 1000000,00 гривень. Умовами п. 3.5 кредитного договору встановлений особливий порядок виконання позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Приймаючи до уваги умови програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), сторони дійшли згоди, що за умови дотримання позичальником умов програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності програмі, позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин га/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме: протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва (далі - Фонд) в повному обсязі у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п.п. 3.5.1.1 Кредитного договору. Відповідно до визначень, наведених у п.п. 15 п. 1.1 Кредитного договору, період повної компенсації процентів - період часу, що припадає на строк дії Програми, та який починається з дати укладення цього договору та триває протягом 6 (шести) місяців.
Разом з цим, позивач зазначає, що з метою забезпечення належного виконання позичальником умов кредитного договору 27.04.2022 між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 1 від 27.04.2022, відповідно до умов п. 2.1 якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов договору. Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: 1) повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; 2) невідшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов договору. Відповідно до п. 2.4 договору поруки обсяг зобов`язань поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителем (на умовах, визначених договором поруки) зобов`язання за договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Згідно з пп. 3.2.2, 3.2.3 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.
Крім того, як вказує позивач, 27 квітня 2022 року між Банком та позичальником було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, яким сторони, приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання позичальником отримання забезпечення за кредитом у вигляді гарантії, врегулювали умови надання гарантії та її обсяги відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 723. зі змінами та доповненнями (надалі - Порядок № 723), та договором про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03 грудня 2021 року (надалі - договір про надання гарантії), укладеним між Міністерством фінансів України (надалі - гарант) та Банком.
Так, позивач зазначає, що відповідно до п. 14 Порядку № 723 та п. 31 - п. 35 договору про надання гарантії. 30.05.2024 Банк звернувся до гаранта (держави) з вимогою про отримання відшкодування за гарантією, за результатами розгляду якої 04.07.2024 гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 799993,60 грн. (80% від суми заборгованості за основним боргом).
Таким чином, як стверджує позивач, залишок заборгованості ТОВ «АТД «Колос» перед AT «Ощадбанк» за основним боргом становить 199998,40 грн.
Наразі, позивач зазначає, що станом на 27.08.2025 заборгованість ТОВ «Агроторговий дім «Колос» перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 112.10-25-60/22 від 27.04.2022 становить 212784,60 грн., з яких: 199998.40 грн. - заборгованість за основним боргом; 12786,20 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом (розраховані станом на 27.10.2022).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.09.2025 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вх. № 13037/25 від 12.09.2025 р.) залишено без руху, оскільки заявником в порушення вимог ч. 3 ст. 162, ч. 1 ст. 164 ГПК України не вказано відомостей щодо місцезнаходження та поштового індексу позивача - юридичної особи; не наведено викладу обставин щодо виконання сторонами кредитного договору № 112.10-25-60/22 від 27.04.2022 в частині виконання позивачем свого обов`язку за спірним договором щодо надання кредитних коштів та повернення/неповернення кредиту позичальником в передбачені договором строки та не направлено позовну заяву з додатками на адресу зареєстрованого місця перебування відповідача ОСОБА_1 .
26.09.2025 р. від позивача до господарського суду поштою надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 13744/25), в якій позивач вказує, що ним було усунуто недоліки позовної заяви, а саме направлено позовну заяву №55/5.5-03/114797/2025 від 05.09.2025 з додатками на фактичну адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 (разом з позовною заявою в новій редакції №55/5.5-03/123472/2025 від 25.09.2025), що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення 5405611633120 та фіскальним чеком 506337 від 26.09.2025). Також до вказаної заяви про усунення недоліків позивачем надано позовну заяву в новій редакції №55/5.5-03/123472/2025 від 25.09.2025, в якій зазначено повні відомості про юридичну особу - АТ "Ощадбанк", а також відомості про фактичне місце проживання відповідача - 2 - ОСОБА_1 ; викладено обставини щодо виконання сторонами кредитного договору № 112.10-25-60/22 від 27.04.2022, зокрема, щодо надання банком кредиту та щодо неповернення кредиту позичальником в передбачені договором строки.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вх. № 13037/25 від 12.09.2025 р.) повторно залишено без руху, оскільки судом встановлено, що подану позивачем заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції від 25.09.2025 р. 2025 р. № 55/5.5-03/123472/2025 направлено на адресу відповідача-2 ОСОБА_1 , яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі, а не на адресу зареєстрованого місця перебування відповідача-2. При цьому вказаною ухвалою суду встановлено Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" 5-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
07.10.2025 від представника позивача - Гофман О.Є. через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків (вх. №14173/25), в якій позивач вказує, що копія позовної заяви в новій редакції була направлена на адресу зареєстрованого місця перебування відповідача-2 разом з позовом в первісній редакції 26.09.2025, про що свідчить копія опису вкладення до поштового відправлення за № 5405611633120 від 26.09.2025 року.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.10.2025 р. вказану позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1342/25, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання призначено на 05.11.2025 о 09:20. 
28.10.2025 від представника відповідача - адвоката Філевського Р.М. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява (вх. №15148/25 від 29.10.2025 р.), в якій заявник просив суд продовжити відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, оскільки з метою представництва інтересів відповідача у цій справі, підготовки від його імені відповідних заяв по суті та з процесуальних питань 28 жовтня 2025 року ТОВ "АТД "Колос" з Адвокатським об`єднанням "Шарк" укладено договір № 10 про надання правової допомоги, представляти інтереси клієнта в судах всіх інстанцій доручено адвокату Філевському Ростиславу Миколайовичу.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2025 р. у справі № 915/1342/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" про продовження процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву (вх. № 15148/25 від 29.10.2025 р.) у справі № 915/1342/25 задоволено, продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" строк на подачу відзиву на позовну заяву, встановлений в п. 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10.10.2025 у справі № 915/1342/25, - до 05.11.2025 р. включно.
03.11.2025 від представника відповідача-1 - адвоката Філевського Р.М. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. №15413/25), в якому відповідач-1 пропонує укласти мирову угоду, в редакції, що викладена у відзиві та закрити провадження у справі. Разом з цим, відповідач зазначив, що відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України наявні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки, на думку відповідача, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Миколаївського обласного відділення Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" не є особою, яка має процесуальну правосуб`єктність, адже господарський процесуальний закон не наділяє філії юридичних осіб процесуальною право- та дієздатністю та відповідно не відносить їх до складу сторін справи. Крім того, відповідач зазначає про недостатність і неповне підтвердження повноважень представника позивача адвоката Гофман О.Є. з огляду на ненадання до позову договору про надання правової допомоги.
04.11.2025 від представника позивача - Гофман О.Є. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №15501/25), в якому позивач просив суд відкласти розгляд справи №915/1342/25, призначений на 05.11.2025 о 09:20, та продовжити позивачу встановлений судом строк для подання відповіді на відзив. 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2025 р. у справі №915/1342/25 клопотання позивача про продовження процесуального строку на подачу відповіді на відзив (вх. №15501/25 від 04.11.2025 р.) задоволено, також розгляд справи відкладено на 26 листопада 2025 року о 15:00. 
Так, у судовому засіданні господарського суду 26 листопада 2025 року по справі № 915/1342/25 за участю представників позивача та відповідача-1 судом було протокольно оголошено перерву до 10 грудня 2025 року о 12 год. 20 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що під розписку повідомлено вказаних представників, а відповідача-2 було повідомлено ухвалою суду від 26.11.2025 р. в порядку ст. 120 ГПК України.
04.12.2025 від позивача до господарського суду поштою надійшли додаткові пояснення (вх. № 17299/25), в яких позивачем наведено обґрунтування підстав нарахування спірної суми процентів.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.12.2025 розгляд справи № 915/1342/25 відкладено на 26 грудня 2025 року о 15:00, також постановлено розгляд справи здійснити у розумний строк, понад встановлений ГПК України.
Під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Натомість відповідач-1 позовні вимоги визнав лише в частині основного боргу по кредиту, вказуючи про висловлення пропозиції позивачу щодо укладення мирової угоди, також відповідач-1 заперечував проти вимог позивача про стягнення з Товариства заборгованості по нарахованим відсоткам, оскільки, на думку відповідача-1, такі відсотки мали бути компенсовані Фондом розвитку підприємництва, а не позичальником. 
Відповідач-2 відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач-2 у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою місцезнаходження відповідача-2, що зазначена у Єдиному державному демографічному реєстрі та у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.10.2025, ухвала суду від 31.10.2025 про повідомлення, ухвала суду від 05.11.2025 про відкладення розгляду справи, ухвала суду від 26.11.2025 про повідомлення, ухвала суду від 10.12.2025 про відкладення розгляду справи були повернуті до суду без вручення з відміткою Укрпошти за закінченням терміну зберігання та з огляду на відсутність адресата за вказаною адресою.
За змістом п. 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (зі змінами), у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою судова повістка або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.
В п. 82 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 29.03.2021 р. у справі № 910/1487/20).
Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - сучасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
Суд зауважує, що, виходячи зі змісту диспозитивних положень пунктів 1-5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення може бути не лише день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (тобто день фактичного отримання рішення), а й день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 903/237/23).
При цьому, враховуючи неотримання відповідачем-2 поштової кореспонденції за своїм місцезнаходженням, судом протягом всього строку розгляду справи вживалися додаткові заходи щодо належного та фактичного повідомлення відповідача-2 про розгляд даної справи судом.
Також згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.
З огляду на вказане та з урахуванням повернення до суду без вручення ухвал суду про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи, господарським судом відповідач-2 також викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. 
Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідачів, суд вважає, що відповідач-2 є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.
На думку суду, процесуальна поведінка відповідача-2 при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З огляду на ненадання відповідачем-2 відзиву на позов, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судовому засіданні господарського суду 26.12.2025 року по справі № 915/1342/25 за участю представників позивача та відповідача-1 судом було оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, при цьому судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 29.12.2025 р. о 12:00 в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 219 ГПК України, про що в судовому засіданні господарського суду повідомлено представників позивача та відповідача-1, а відповідача-2 повідомлено ухвалою суду від 26.12.2025 р. та шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч. 4, 5 ст. 122 ГПК України
В судовому засіданні 29.12.2025 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» (позичальник) укладено кредитний договір №112.10-25-60/22 від 27.04.2022, відповідно до умов п. 2.1. якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Вказаний кредитний договір було укладено за програмою фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 28 (далі - Програма), виконання якого частково забезпечено гарантією держави на підставі укладеного між Міністерством фінансів України та AT «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03.12.2021, реалізація якого здійснюється на підставі Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 723 від 14.07.2021, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 723).
Відповідно до п.п. 5, 7, 8, 9, 10, 13, 15. 17, 19, 20, 23 п. 1.1. кредитного договору терміни та скорочення використовуються у цьому договорі в такому значенні:
- договір про співробітництво - укладений між банком та Фондом договір про співробітництво за програмою «Доступні кредити 5-7-9» (в тому числі усі зміни та доповнення до такого договору, які внесені або будуть внесені після зазначеної дати його укладання), яким врегульовані взаємні права та обов`язки зазначених сторін у правовідносинах, спрямовані на спільну реалізацію Програми (п.п. 5 п. 1.1. кредитного договору);
- зобов`язання - зобов`язання позичальника перед банком щодо повернення суми отриманого кредиту (погашення основної суми боргу) та виконання умов цього договору, сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, а також комісійних винагород, відшкодування завданих банку збитків та інших платежів, що підлягають сплаті згідно з умовами цього договору та інших зобов`язань позичальника, передбачених цим договором (п.п. 7 п. 1.1. кредитного договору);
- компенсаційна процентна ставка (КПС) - частина процентів, розмір якої визначається та підлягає сплаті позичальником у відповідності до пункту 3.5.1.2. цього договору протягом періоду часткової компенсації процентів (п.п. 8 п. 1.1. кредитного договору);
- компенсаційна частина процентів (КЧП) - частина процентів, розмір якої визначається у відповідності до п. 3.5.1.3 цього договору та яка може бути сплачена за рахунок коштів Фонду часткової компенсації процентів (п.п. 9 п. 1.1. кредитного договору);
- компенсація - грошові кошти, які надаються позичальнику в рамках державної підтримки на виконання програми шляхом щомісячної оплати Фондом процентів або відповідної їх частини за користування кредитом. Розмір та порядок надання компенсації передбачені програмою та визначаються умовами цього договору. Компенсація підлягає сплаті у відповідності до програми і договору про співробітництво з урахуванням порядку сплати процентів, встановленого цим договору (п.п. 10 п. 1.1. кредитного договору);
- період відповідності програмі - період часу, в межах Строку кредитування, протягом якого Позичальник відповідає всім встановленим Програмою та цим Договором вимогам, необхідним для набуття і збереження права на отримання Компенсації (п.п. 13 п. 1.1. кредитного договору);
- період повної компенсації процентів - період часу, що прийняв на строк дії Програми, та який починається з дати укладання договору та триває протягом 6 (шести) місяців (п.п. 15 п. 1.1. кредитного договору);
- поручитель - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (п.п. 17 п. 1.1. кредитного договору);
- програма - програма фінансової державної підтримки суб`єктів малого, у тому числі мікропідприємництва, та середнього підприємництва «Доступні кредити 5-7-9%», реалізація якої здійснюється на підставі «Порядку надання фінансової державної підтримки субєктам малого та середнього підприємництва» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 р. №28 зі змінами та доповненнями, Договору про співробітництво та Договору про надання Гарантії (п.п. 19 п. 1.1. кредитного договору);
- проценти - дохід, який має бути сплачений банку, як плата за використання позичальником наданого йому в рамках цього договору кредиту. Розмір та порядку сплати банку процентів визначається цим договором та враховує особливості, встановлені програмою (п.п. 20 п. 1.1. кредитного договору);
- фонд - Фонд розвитку підприємництва (п.п. 23 п. 1.1. кредитного договору).
Згідно з п. 3.1. кредитного договору сума та валюта кредиту: 1000000,00 грн.
Відповідно до п. 3.2. кредитного договору строк кредитування: кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 26 жовтня 2022 року.
Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, що виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором забезпечується порукою поручителя.
Умовами додатку 2 до кредитного договору «Графік платежів за кредитним договором» передбачена дата погашення кредиту - 26.10.2022.
Відповідно до пп. 3.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням наведеної у пункті формули.
Згідно з пп. 3.4.2. кредитного договору на момент укладення договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UIRD (3m) та із застосуванням формули. передбаченої пп. 3.4.1. цього договору, розмір базової процентної ставки становить 13,53% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої базової процентної ставки у відповідності до пп. 3.4.3 цього договору.
Умовами п. 3.5 кредитного договору встановлений особливий порядок виконання позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів.
Відповідно до п. 3.5.1. кредитного договору приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись частиною 2 статті 526 Цивільного кодексу України. Сторони дійшли згоди, що за умови дотримання позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини). В межах періоду відповідності Програмі позичальнику встановлюється особливий порядок виконанням зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:
- протягом періоду повної компенсації процентів сплата процентів за договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом в повному обсязі у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.18 цього договору (п.п. 3.5.1.1. п. 3.5.1. кредитного договору);
- протягом періоду часткової компенсації процентів позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за договором проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов Програми та у разі прийняття окремого рішення Банку становить 5 (п`ять цілих) процентів річних (п.п. 3.5.1.2. п. 3.5.1. кредитного договору);
- решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, сплачується Фондом у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.18. цього договору, або позичальником у випадках та у строки визначені цим договором (п.п. 3.5.1.3. п. 3.5.1. кредитного договору).
Згідно з п. 3.8 кредитного договору кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим договором з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника. Позичальник зобов`язаний використовувати надані банком кредитні кошти відповідно до цільового призначення кредиту та здійснювати платежі за рахунок таких коштів, що пов`язані з покриттям витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України». При цьому для цілей цього договору не є пов`язаними з покриттям витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» зокрема але не виключно, наступні платежі: придбання основних засобів, рефінансування та/або погашення кредитної заборгованості перед банком та/або іншими фінансовими установами (в тому числі перед іншими банками), надання або повернення фінансової допомоги третім особам, формування або збільшення статутного капіталу, придбання цінних паперів. Банк відкриває рахунок (рахунки) для обліку основної суми боргу відповідно до правил, що діють у банку, та законодавства. Банк надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку для обліку основної суми боргу на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку.
Відповідно до п. 3.10 кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту відповідно до графіку платежів, який є додатком 2 до цього договору, та забезпечує сплату процентів за користування кредитом відповідно до умов цього договору.
Пунктом 3.15. кредитного договору порядок сплати процентів. Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну оплату банку процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором.
Згідно з п. 3.15.1 кредитного договору проценти нараховуються щомісяця методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється:
1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;
2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договору строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.
При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом.
Якщо умовами цього договору встановлено зобов`язання позичальника повернути частину основної суми боргу, то щодо неї строк правомірного користування, за який нараховуються проценти обчислюються аналогічно до викладеного вище.
Відповідно до 3.15.3 кредитного договору протягом періоду повної компенсації процентів позичальник щомісяця забезпечує сплату процентів шляхом перерахування необхідної суми коштів на рахунок, зазначений у п. 3.18. цього договору. Враховуючи порядок виплати Фондом компенсації у випадках та в строки/терміни, визначені п.п. 3.15.2 договору, зобов`язання позичальника щодо забезпечення сплати процентів може бути виконане шляхом списання Банком суми процентів з рахунку ескроу та наступним перерахування таких коштів на рахунок, зазначений у п. 3.18 цього договору.
Пунктом 3.18 кредитного договору з метою виконання зобов`язання позичальник здійснює перерахування коштів для погашення заборгованості за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з рахунку(-ів) позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини процентів списується з рахунку ескроу). Виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку НОМЕР_2 .
За даними позивача, на момент укладання кредитного договору позичальник відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до Банку письмової заяви від 12.04.2022 отримання забезпечення кредитної операції у вигляді гарантії.
Також 27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторговий дім «Колос» (позичальник) було також укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору (далі - додатковий договір), відповідно до умов п. 2.1. якого сторони, приймаючи до уваги юридичний факт ініціювання позичальником отримання забезпечення за кредитом у вигляді гарантії та з метою належного врегулювання взаємних правовідносин, які були породжені зазначеними фактами, дійшли згоди доповнити умови кредитного договору наступним:
- позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми боргу за кредитом будуть частково забезпечені гарантією у випадку включення кредиту до портфелю (пп. 2.2.1.1 додаткового договору);
- позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та договором гарантії (пп. 2.2.1.3 додаткового договору);
- позичальник визнає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державною заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені (пп. 2.2.1.5 додаткового договору).
З матеріалів справи також вбачається, що Міністром фінансів Марченком С.М., який діяв від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (Гарант), з однієї сторони, та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України (банк-кредитор), з другої сторони, був укладений договір № 13110-05/560 від 03.12.2021 про надання гарантії на портфельній основі (далі - договір гарантії), відповідно до якого сторони домовились, зокрема про таке:
- Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля (п. 6 договору гарантії);
- гарантія надається за кредитами, включеними до портфеля (п. 7 договору гарантії);
Гарантія вважається наданою на користь банку-кредитора з дати укладення цього договору (п. 8 договору гарантії);
- ставка індивідуальної гарантії визначається на розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом (п. 10 договору гарантії);
- ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків (п. 11 договору гарантії);
У разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу «Сплата за гарантією» цього договору (п. 12 договору гарантії);
- з метою включення кредитів до портфеля банк-кредитор формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які банк-кредитор визначив як такі, що включені до портфеля (в тому числі ті, що вже включені до портфеля) (п. 16 договору гарантії);
- Банк-кредитор формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності (п. 17 договору гарантії);
- включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру (п. 18 договору гарантії);
- у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає Гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум. що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступною за місяцем, в якому виник гарантійний випадок (п. 31 договору гарантії).
- банк-кредитор зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати надсилання відповідної вимоги Гаранту письмово повідомити позичальникам за кредитами, включеними до вимоги, про надіслання відповідної вимоги Гаранту (п. 33 договору гарантії);
- не пізніше наступного робочого дня після отримання виплати від Гаранта банк-кредитор письмово надає інформацію про це агенту із зазначенням суми та дати виплати з посиланням на відповідну вимогу (п. 34 договору гарантії);
- Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації Агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог: 1) Гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору; 2) на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії; 3) загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії; 4) Гарант отримав підтвердження від Агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору; 5) здійснення Гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам законодавства на момент здійснення такої виплати (п. 35 договору гарантії);
- у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненої Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення повинно бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки (п. 38 договору гарантії);
- з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до позичальника та на виконання ст. 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 договору про надання Гарантії, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується: 1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника із сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору, за таким проблемним кредитом; 2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (п. 39 договору гарантії).
В силу частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Так, укладений між сторонами по справі кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона), у тому числі кредитор, має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Так, ч. 1 ст. 174 ГК України зазначає, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Матеріали справи свідчать про те, що на виконання п. 3.8 кредитного договору Банк шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_3 надав позичальнику кредит в розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №2202733715 від 27.04.2022 про перерахування коштів згідно з кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 та випискою по рахунку НОМЕР_4 .
За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачами, у передбачений п. 3.2 кредитного договору строк, тобто до 26.10.2022, позичальник не здійснив планового платежу та як вбачається з виписок по рахункам НОМЕР_5 та НОМЕР_4, станом на 27.10.2022 за позичальником обліковувалась заборгованість за основним боргом в розмірі 999992,00 грн.
Щодо державної гарантії у спірних правовідносинах суд зауважує, що Порядок надання державних гарантій на портфельній основі у 2021 році, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 723), визначає механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України (далі - державні гарантії на портфельній основі), що визначені у додатку, розмір та вид забезпечення, що надається такими суб`єктами господарювання, процедуру виконання гарантом гарантійних зобов`язань, а також врегулювання простроченої заборгованості позичальника за кредитом, за яким гарантом здійснено виплати на вимогу банку-кредитора.
Відповідно до п.п. 3 п. 16 Порядку № 723 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), на період воєнного стану у разі надання державних гарантій на портфельній основі для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів за кредитами (крім кредитування у вигляді кредитної лінії), що надаються суб`єктам господарювання - сільськогосподарським товаровиробникам граничні обсяги державних гарантій не повинні перевищувати 80 відсотків загальної суми зобов`язань за основним боргом за портфелем кредитів банку-кредитора та 80 відсотків за кожним окремим кредитом протягом усього строку дії державних гарантій, наданих під час воєнного стану.
Пунктом 14 Порядку № 723 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо позичальник не здійснив планового платежу згідно з графіком платежів за отриманим кредитом і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 днів:
1) банк-кредитор щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надає гаранту вимогу щодо виконання ним гарантійних зобов`язань, а агенту - інформацію щодо сум, що належать до сплати гарантом разом із підтвердними документами (лист банку-кредитора із зазначенням переліку кредитів, включених до портфеля кредитів, за якими заборгованість із сплати основного боргу прострочена більше ніж 90 днів), оформленими відповідно до умов договору про надання державної гарантії на портфельній основі. При цьому сума, що належить до сплати гарантом, визначається як частина простроченої заборгованості за основним боргом за кредитом на дату підготовки вимоги банком-кредитором, пропорційна розміру гарантованих державою боргових зобов`язань за таким кредитом;
2) агент перевіряє надану банком-кредитором інформацію (щодо правильного розрахунку сум, що належать до сплати гарантом) та протягом 10 календарних днів з дати отримання такої інформації передає гаранту інформацію щодо сум, які підлягають сплаті гарантом за відповідними вимогами банків-кредиторів;
3) гарант один раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) на підставі вимог, отриманих від банків-кредиторів, перевірених агентом, виплачує банкам-кредиторам суми, що належать до сплати на виконання ним гарантійних зобов`язань. Якщо сума, що сплачується гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань, буде більше за суму, що належить до сплати гарантом банку-кредитору на виконання гарантійних зобов`язань на дату здійснення такої виплати, банк-кредитор повертає гаранту різницю між цими сумами;
4) у разі здійснення гарантом виплати на виконання гарантійних зобов`язань на вимогу банку-кредитора банк-кредитор зобов`язаний застосувати інструменти врегулювання заборгованості за кредитом (зокрема, за рахунок реалізації предмета забезпечення) у найкоротші строки відповідно до внутрішніх правил і процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках;
5) частина коштів, отриманих банком-кредитором внаслідок застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості (крім коштів, отриманих від гаранта на виконання ним гарантійних зобов`язань за кредитом), перераховується до державного бюджету. Сума такого платежу визначається пропорційно частині кредиту, покритій державною гарантією на портфельній основі, однак не може перевищувати суми, сплаченої гарантом банку-кредитору на виконання своїх гарантійних зобов`язань, та пені, на суму якої збільшується заборгованість позичальника. Якщо стягнення заборгованості проведено банком-кредитором до отримання від гаранта платежу на виконання гарантійних зобов`язань, перерахування коштів до державного бюджету не здійснюється та всі отримані в результаті такого стягнення кошти спрямовуються на погашення заборгованості позичальника перед банком-кредитором;
6) робота із застосування інструментів врегулювання простроченої заборгованості позичальників за кредитами проводиться банком-кредитором до прийняття банком-кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора перевіряється агентом та погоджується з гарантом.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п. 14 Порядку № 723 та пп. 31 - 35 договору гарантії 30.05.2024 Банк звернувся до Гаранта (держави) з вимогою № 124 від 30.05.2024 про отримання відшкодування за гарантією.
04.07.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 799993,60 грн. (80% від суми заборгованості за основним боргом), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №1632148507901 (#1 1632192709315) від 04.07.2024.
Відтак, заборгованість позичальника перед Банком становить 199998,40 грн. (999992,00 грн. - 799993,60 грн.).
Положеннями ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Надані позивачем до суду виписки з рахунку та меморіальний ордер є належними доказами перерахування банком кредитних коштів відповідачу-1 в силу вимог ст. 74 ГПК України.
При цьому слід зазначити, що розмір вказаної суми заборгованості відповідачі не оспорили, докази її погашення в матеріалах справи відсутні.
Неповерненням позивачу отриманих кредитних коштів у встановлений вищевказаним договором строк відповідач-1 порушив умови цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. В свою чергу вказані обставини є підставою для стягнення спірної суми заборгованості у судовому порядку. 
Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогу позивача про стягнення з позичальника суми заборгованості по кредиту за договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 р., що складає 199998,40 грн.
При цьому слід зазначити, що розмір вказаної суми заборгованості відповідачами не оспорено, докази її погашення в матеріалах справи відсутні.
Також з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 27.10.2022 р. відповідач-1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 року в розмірі 12786,20 грн. за процентами за користування кредитом.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 198 ГК України встановлено, що відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку несплачених відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до кредитного договору №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 р. позивачем здійснено нарахування відсотків за період з 01.10.2022 по 26.10.2022, сума яких становить 12786,20 грн.
Як було зазначено вище, п. 1.1. кредитного договору визначено наступні терміни:
- компенсаційна частина процентів (КЧП) - частина процентів, розмір якої визначається у відповідності до п. 3.5.1.3 цього договору та яка може бути сплачена за рахунок коштів Фонду часткової компенсації процентів (п.п. 9 п. 1.1. кредитного договору);
- компенсація - грошові кошти, які надаються позичальнику в рамках державної підтримки на виконання програми шляхом щомісячної оплати Фондом процентів або відповідної їх частини за користування кредитом. Розмір та порядок надання компенсації передбачені програмою та визначаються умовами цього договору. Компенсація підлягає сплаті у відповідності до програми і договору про співробітництво з урахуванням порядку сплати процентів, встановленого цим договору (п.п. 10 п. 1.1. кредитного договору);
- період відповідності програмі - період часу, в межах строку кредитування, протягом якого позичальник відповідає всім встановленим Програмою та цим договором вимогам, необхідним для набуття і збереження права на отримання компенсації (п.п. 13 п. 1.1. кредитного договору);
- період повної компенсації процентів - період часу, що прийняв на строк дії Програми, та який починається з дати укладання договору та триває протягом 6 (шести) місяців (п.п. 15 п. 1.1. кредитного договору);
Відповідно до п. 3.2. кредитного договору строк кредитування: кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 26 жовтня 2022 року.
Відповідно до п. 3.5.1. кредитного договору приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись частиною 2 статті 526 Цивільного кодексу України. Сторони дійшли згоди, що за умови дотримання позичальником умов Програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини). В межах періоду відповідності Програмі, позичальнику встановлюється особливий порядок виконанням зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:
- протягом періоду повної компенсації процентів сплата процентів за договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом в повному обсязі у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.18 цього договору (п.п. 3.5.1.1. п. 3.5.1. кредитного договору).
Пунктом 3.15. кредитного договору визначено порядок сплати процентів. Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну оплату банку процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором.
Відповідно до 3.15.3 кредитного договору протягом періоду повної компенсації процентів позичальник щомісяця забезпечує сплату процентів шляхом перерахування необхідної суми коштів на рахунок, зазначений у п. 3.18. цього договору. Враховуючи порядок виплати Фондом компенсації у випадках та в строки/терміни, визначені п.п. 3.15.2 договору, зобов`язання позичальника щодо забезпечення сплати процентів може бути виконане шляхом списання Банком суми процентів з рахунку ескроу та наступним перерахування таких коштів на рахунок, зазначений у п. 3.18 цього договору.
За п. 3.18 кредитного договору з метою виконання зобов`язання позичальник здійснює перерахування коштів для погашення заборгованості за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з рахунку(-ів) позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини процентів списується з рахунку ескроу). Виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку НОМЕР_2 .
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено між сторонами 27.04.2022 р., відтак, період повної компенсації процентів в силу приписів п.п. 15 п. 1.1. кредитного договору триває протягом 6 місяців з дня укладання договору до 27.10.2022 р. При цьому суд зауважує, що згідно з положенням п. 3.2 кредитного договору остаточним терміном повернення кредиту є не пізніше 26.10.2022 р.
Враховуючи викладене, станом на 26.10.2022 р. позичальник правомірно користувався кредитними коштами та відповідав умовам прийнятності програми. В свою чергу, проценти, які нараховані позивачем станом на 26.10.2022 підлягали компенсації за рахунок Фонду. Наразі слід зазначити, що спірна сума процентів за користування кредитом у розмірі 12786,20 грн. нарахована саме за період жовтня 2022 року - по 26.10.2026 року включно. Відтак, на думку суду, вказані проценти, як і за попередні періоди, мали бути компенсовані за рахунок Фонду. Ті обставини, що позивач відніс суму нарахованих відсотків на прострочення 27.10.2022, не свідчать про те, що відповідач має сплачувати нараховані відсотки за період дії договору з власного рахунку, а не шляхом списання Банком суми процентів з рахунку ескроу в останній день дії кредитного договору. Той факт, що позивач не здійснив вказане списання процентів в порядку, передбаченому договору, не змінює умови кредитного договору та особливостей порядку сплати процентів, нарахованих за період дії кредитного договору. 
Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача не навів відповідну умову договору, яка б передбачала саме сплату відповідачем з власного рахунку нарахованих процентів за період дії кредитного договору. Посилання позивача у своїх поясненнях на роз`яснення Фонду розвитку підприємництва від 23.03.2023, надані Банкам щодо програми «Доступні кредити 5-7-9%», щодо сплати прострочених відсотків за період після закінчення терміну дії кредитного договору судом до уваги не приймаються, оскільки наведене стосується випадку сплати процентів, нарахованих за період після закінчення терміну дії кредитного договору. Натомість у даному випадку спірні відсотки нараховані саме за період дії договору і в останній день дії кредитного договору позивач вправі був списати нараховані відсотки з рахунку ескроу відповідно до умов договору. 
Отже, вимога про стягнення з відповідача залишку процентів за користування кредитом у розмірі 12786,20 грн. є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості з обох відповідачів суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27.04.2022 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» як кредитором та ОСОБА_1 як поручителем було укладено договір поруки № 1 (далі - договір поруки), відповідно до умов п. 2.1. якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно із боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.
Суд зауважує, що зобов`язанням у договорі поруки сторони визначили, зокрема, зобов`язання повернути кредитору кредитні кошти надані у розмірі 1000000,00 грн. із терміном повернення не пізніше 26 жовтня 2022 року, із погашенням згідно графіку та на умовах, зазначених у кредитному договорі.
Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: 
- повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором;
- не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов договору.
Згідно з пп. 3.2.2, 3.2.3 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.
Відповідно до пп. 3.2.7 договору поруки у випадку направлення кредитором поручителю вимоги поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. 
Згідно з пп. 3.2.8 договору поруки у випадку якщо кредитор скористався своїм правом, визначеним пп. 3.2.4 договору поруки, та направив поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором.
Пунктом 10.1.1. договору передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до пп. 10.3.1 договору поруки дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору поруки сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).
За змістом пп. 10.3.2 договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення строку, вказаного в пп. 10.3.1 договору поруки, або з моменту повного виконання зобов`язання за договором.
Договір підписано сторони та скріплено печаткою банку. До суду не подано доказів розірвання договору або визнання його недійсним.
Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. 
В ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання, передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Так, в силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
У відповідності до ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Як свідчать матеріали справи, позивач пред`явив поручителю вимогу №55/5.5-02/89623/2025 від 09.07.2025 про виконання забезпеченого порукою зобов`язання. На підтвердження направлення поручителю позивачем до позову надано копію опису вкладення у поштове відправлення за № 54056115598848 та роздруківку з сайту Укрпошта щодо відстеження відправлення на вказаним номером трекінгу. 
Враховуючи вищенаведене та виходячи зі змісту ст.ст. 554, 559 ЦК України і умов п. 10.3.1 договору поруки, суд вважає, що порука, встановлена договором поруки № 1 від 27.04.2022 р. як вид забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 р., є дійсною.
Матеріали справи не містять доказів реагування поручителя на зазначену вимогу.
Таким чином, господарський суд вважає цілком обґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для покладення на відповідачів солідарного обов`язку по сплаті суми заборгованості за кредитним договором №112.10-25-60/22 від 27.04.2022 р. по кредиту в розмірі 199998,40 грн. з огляду на невиконання позичальником перед Банком в повному обсязі своїх зобов`язань, що було встановлено судом.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, господарський суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" в частині стягнення з відповідачів у солідарному порядку неповернутого залишку кредиту у розмірі 199998,40 грн.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.
Так, у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересівє примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 р. по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості в заявленій сумі 199998,40 грн. за кредитним договором від 27.04.2022 р., що цілком відповідає такому способу захисту цивільних прав та інтересів позивача як примусове виконання обов`язку в натурі.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення частково відбулось на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідачів у рівних частинах, пропорційно задоволеним вимогам, що складають 1499,99 грн. (199998,40 грн. х 3191,77/212784,60) /2).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 212784,60 грн. задовольнити частково.
2. СТЯГНУТИ солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" (54055, м. Миколаїв, вул. Сагайдачного Гетьмана, 140; e-mail: afblagoaudit@ukr.net; код ЄДРПОУ 39804342) та ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 50; код ЄДРПОУ 09326464) основний борг по кредиту в сумі 199998/сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім/грн. 40 коп.
3. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторговий дім "Колос" (54055, м. Миколаїв, вул. Сагайдачного Гетьмана, 140; e-mail: afblagoaudit@ukr.net; код ЄДРПОУ 39804342) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 50; код ЄДРПОУ 09326464) витрати по сплаті судового збору в сумі 1499/одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять/грн. 99 коп.
4. СТЯГНУТИ з  ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; код ЄДРПОУ 00032129) в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, 50; код ЄДРПОУ 09326464) витрати по сплаті судового збору в сумі 1499/одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять/грн. 99 коп.
5. В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 20.03.2026 року, з урахуванням умов воєнного стану та навантаженості, а також перебуванням судді Ільєвої Л.М. у відпустці у період з 05.01.2026 по 19.01.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва