01.04.2026 
Єдиний унікальний № 371/1197/25 
провадження № 3/371/20/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/1197/25
Провадження № 3/371/20/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., 
за участі:
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника Божка М.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , 

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А  :

17 липня 2025 року о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Черненка міста Миронівка Обухівського району Київської області, поблизу будинку під номером 11, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці).

В порушення пункту 2.5. Правил дорожнього руху, після зупинки транспортного засобу співробітниками патрульної поліції біля будинку під номером 11 на вулиці Черненка міста Миронівка Обухівського району Київської області, на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні 26 березня 2026 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що точної дати та часу, коли щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення він не пам`ятає, оскільки це було давно. Того дня він поїхав до ОСОБА_2 в гості, де перебував і ОСОБА_3 . Вони трохи посиділи в будинку, друзі вживали спиртні напої, потім утрьох пішли та сміли в автомобіль. Він того вечора нікуди не їхав, просто біля будинку він та двоє його друзів сиділи в автомобілі та слухали музику. На його думку співробітники поліції під`їхали до автомобіля саме через те, що вони гучно увімкнули музику в пізню пору доби. На пропозицію співробітників поліції він надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. При перевірці документів співробітники поліції відчули запах перегару із салону автомобіля, про що повідомили його. Він пояснив, що не вживав спиртні напої, вживали його друзі. 

Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що співробітники поліції почали говорити про те, що потрібно пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він того дня не пив, тому не розумів якими можуть бути підстави такого огляду та зателефонував адвокату. І одночасно пояснив, що праціники поліції йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому він від огляду не відмовлявся. 

Коли він збирався йти з місця пригоди його запитали про те, чи буде він забирати постанову. На запитання щодо того, яку постанову він має забрати, йому пояснили, що складено протокол за статтею 130 КУпАП та постанову за статтею 126 КУпАП. За статтею 126 КУпАП він штраф сплатив, постанови не оскаржував. За що на нього склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності він не розумів, із вказаною постаною ознайомився лише в суді, після того як дізнався про справу про адміністративне правопорушення, порушену щодо нього за статтею 130 КУпАП. При складанні протоколу за статтею 130 КУпАП присутнім не був, надати пояснення йому не пропонували, прав та обов`язків не роз`яснювали, змісту протоколу не оголошували. Вважає, що такий протокол складено із грубим порушенням чинного законодавства, проте дії співробітників поліції не оскаржував. На його думку, підстав для притягнення його до відповідальності немає. 

За клопотанням захисника Божка М.І. в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що того дня вони з ОСОБА_4 у нього вдома відпочивали та вживали алкогольні напої. Згодом до них приїхав ОСОБА_1 , який не вживав алкогольних напоїв, оскільки перебував за кермом. Потім вони утрьох пішли слухати музику в автомобіль. Десь через годину приїхали співробітники поліції та зробили зауваження, що вони під час коменданської години порушують громадський порядок. Співробітники поліції заприопонували ОСОБА_1 надати документи і пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 надав документи, повідомив, що підстав проходити огляд немає, оскільки він не здійснював руху на автомобілі, автомобіль стояв припаркований біля двору.

Щодо подій правопорушення, які відображено на відеозаписі, нічого не виявив бажання пояснити, вказавши, що конкрених обставин не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вони з ОСОБА_1 мають дружні стосунки. Того дня вони з ОСОБА_3 в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належить його батькам, вживали алкогольні напої, вспожили багато спиртного. Потім до них прихав ОСОБА_1 , який у двір не заходив, автомобіль було припарковано біля двору. Вони вийшли до нього та сіли в автомобіль, говорили про роботу і слухали музику. Він сидів на задньому сидінні, ОСОБА_3 на передньому пасажирському, а ОСОБА_1 на водійському сидінні. Згодом до них приїхали співробітники поліції, з якими сталася неприємна розмова. Співробітники поліції запропонували надати документи, ОСОБА_1 їх надав. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, проходити огляд на стан сп`яніння він не відмовлявся. Чи надходили такі пропозиції від співробітників поліції не пам`ятає.

Захисник Божок М.І. при розгляді справи висловив позицію про те, що відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно огляду на стан сп`яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти умисне виконання особою функцій водія, що включає технічні дії для приведення транспорного засобу у рух. Звернув увагу на той факт, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспорним засобом, тобто відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення. За таких обставин вважає, що підстав для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у співробітників поліції не було, тому не має значення той факт, чи пройшов би ОСОБА_1 огляд чи відмовився від проходження такого. Крім того, матеріали справи складені за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності відповідних підстав. Факт сплати ОСОБА_1 штрафу за статтею 126 КУпАП ніяким чином не підтверджує його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. 

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке. 

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп’яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час (далі Порядок № 1103).

На підставі пункту другого Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктом другим розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 

Пунктом третім розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , було дотримано зазначених положень нормативних актів, протокол щодо останнього про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, складено за наявності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Встановлено, що ОСОБА_1 17 липня 2025 року керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Черненка у місті Миронівка Обухівського району Київської області, здійснював рух заднім ходом, щоб пролпустити автомобіль патрульної поліції.

При спілкуванні з ОСОБА_1 співробітниками поліції було виявлено наявність запаху алкоголю з салону автомобіля та наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився.

В діях водія ОСОБА_1 співробітники патрульної поліції виявлено факти вчинення декількох правопорушень. За виявленими фактами співробітники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною першою статті 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від підписання протоколу відмовився. Матеріали справи не містять будь-яких його пояснень з приводу підстав незгоди зі змістом протоколу та загаломщодо події адміністративного правопорушення.

Відомості про те, що ОСОБА_1 оскаржував у встановленому законом порядку дії співробітників поліції за фактом складання протоколу у справі також відсутні, за мотивами учасників справи такі дії не вчинялися.

Складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №393913 від 17 липня 2025 року відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП та приписами Інструкції № 1452/735, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає. 

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано носій інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписами з нагрудного відеореєстратора співробітників патрульної поліції. Судом було досліджено дані вказаних відеозаписів. 

Із відеозаписів слідує, що співробітників поліції підійшли до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . На зауваження, що під час комендантської години не можна пересуватися вулицею без спеціального дозволу, водій пояснив, що вони нікуди не їдуть, він просто здав назад, щоб звільнити проїжджу частину для патрульного автомобіля. Двигун автомобіля працював та були увімкнені передні фари. 

Співробітники поліції пояснили, що під час комендантської години знаходитися на вулиці взагалі не можна, на що ОСОБА_1 сказав, що він тільки що приїхав з роботи. На пропозицію співробітників поліції водій надав документи, в тому числі службове посвідчення на підтвердження того факту, що їде з роботи. Почав доводити співробітників поліції, що надане ним посвідчення є посвідченням міжнародного зразка, що дає йому право здійснювати рух вулицями міста під час комендантської години. 

На запитання співробітників поліції щодо запаху алкоголю з салону автомобіля ОСОБА_1 пояснив, що він алкогольних напоїв не вживав, вживали його друзі, які перебувають в автомобілі та яких потрібно відвезти додому. 

На пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 почав їм розяснювати, що обізнаний з правилами проведення огляду на стан сп`яніння, що потрібно двоє понятих. Співробітники поліції повідомили, що здіснюється безперервна фіксація їхнього спілкування на камеру та проведення такого огляду буде проводитися з відеофіксацією і не потребує присутності сторонніх осіб. ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, з`ясовував підстави зупинки транспортного засобу. 

Співробітник поліції в чергове повідомив, що причиною зупинки транспортного засобу та перевірки документів став факт його перебування та його друзів на вулиці під час комендантської години. 

Протягом тривалого часу співробітники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 ігнорував такі пропозиції. На неодноразові пропозиції та вимоги співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного  сп`яніння на місці зупинки або ж прослідувати разом з інспектором патрульної поліції до закладу охорони здоров`я з метою проходження такого огляду, ОСОБА_1 уникав відповіді, ігноруючи вимогу інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння, сперечався з співробітниками поліції, вимагав надання доказів керування автомобілем, періодично відходив від них, не реагуючи на звернення до нього, повідомив, що автомобілем керувала якась дівчина. Декілька разів ОСОБА_1 спілкувався з кимось по телефону з метою отримання правничої допомоги, співробітники поліції не заважали йому та спокійно чекали на відповідь, періодично пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. 

Під час спілкування з співробітниками поліції ОСОБА_1 кілька разів змінював свою позицію, намагався довести, що він не їхав, потім повідомив, що він не відмовляється від проходження огляду, проте, на запитання чи буде проходити огляд на місці чи у закладі охорони здоров`я, черговий раз проігнорував питання співробітників поліції та попросив, щоб вони почекали, оскільки він очікує на телефонний дзвінок від юриста. 

На відеозаписах зафіксовано, що співробітник поліції в проміжку часу з 00 години 53 хвилин до 01 години 47 хвилин понад десять разів ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Йому неодноразово було роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомлено про наслідки відмови від проходження такого огляду. Однак ОСОБА_1 жодних дій щодо виконання законної вимоги співробітника поліції не виконав.

Співробітник пояснив ОСОБА_1 , що його ігнорування пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він розцінює як відмову від проходження огляду, роз`яснив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП. Після роз`яснень співробітника поліції ОСОБА_1 розвернувся та пішов у двір будинку, на прохання співробітника поліції повернутися та на запитання щодо отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ніяким чином не відреагував. 

Суд наголошує, що невиконання вимоги співробітника поліції пройти огляд на стан сп`яніння може проявлятися, як в активних діях, таких як висловлення відмови, спроба залишити місце події та інше, так і в пасивних, що проявляється у бездіяльності водія стосовно виконання законної вимоги співробітника поліції пройти огляд.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі, зокрема, шляхом вочевидь явного триваючого у часі ігнорування неодноразових вимог співробітника поліції пройти такий огляд. 

Водій ОСОБА_1 упродовж 54 хвилин ігнорував неодноразові вимоги співробітника патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Такі дії розцінюються як бездіяльність водія стосовно виконання законної вимоги співробітника поліції, свідоме і категоричне не бажання водія ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, які йому були відомі.

Зважаючи на викладене, така поведінка ОСОБА_1 розцінюється як відмова водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини, які зазначені в протоколі, узгоджуються із дослідженими судом відеозаписами, наданими співробітниками поліції, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 17 липня 2025 року за участю ОСОБА_1 . Відеозаписи свідчать про дотримання правил Інструкції № 1452/735.  

Відеозаписи події здійснені на підставі пункту першого статті 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Дослідженими судом відеозаписами підтверджені обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, вони не можуть бути визнані неналежним доказом.

Будь-який тиск з боку співробітників поліції, у тому числі направлений на невиконання водієм обов’язку пройти огляд на стан алкогольного сп’яніння відповідно до встановленого законом порядку, не мав місця. 

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовані співробітниками поліції на нагрудну відеокамеру, матеріали відеозапису долучені до матеріалів справи, що відповідає вимогам частини другої статті 266 КУпАП.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2025 року зазначено, що у результаті огляду водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличча.

За змістом пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія тощо) Правила не містять. Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. 

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393913, складеного 17 липня 2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 липня 2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17 липня 2025 року та даними відеозаписів правопорушення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та у закладі охорони здоров`я, чим ухилився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому повинен нести відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад вказаного адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення, відсутні будь-які підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посилаючись на ті обставини, що вони просто сиділи в автомобілі ОСОБА_1 та слухали музику, надали в судовому засіданні суперечливі пояснення щодо обставин події. Один свідок повідомив, що ОСОБА_1 сидів з ними за столом, проте не вживав алкогольних напоїв, інший свідок повідомив, що ОСОБА_1 того дня не заходив до будинку та двору. За поясненнями ОСОБА_1 , він був того дня в гостях у друга, де збирався ночувати.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неправдивими. Ці пояснення суперечать встановленим при розгляді справи обставинам, та є такими, що направлені на надання знайомому ОСОБА_1 допомоги в уникненні адміністративної відповідальності за скоєне.

Мотиви ОСОБА_1 та його захисника Божка М.І. суд також оцінює критично, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, що мали місце та підверджені належними і достатніми доказами.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У постанові від 20 лютого 2019 у справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом 17 липня 2025 року спростовуються даними відеозапису, який додано до матеріалів справи та досліджено при її розгляді. На відеозаписі при зустрічі з співробітниками поліції ОСОБА_1 пояснює, що він просто здав назад, щоб проїхав патрульний автомобіль. На відео чітко чути роботу автомобільного двигуна та видно світло від фар автомобіля, що спростовує пояснення ОСОБА_1 , за якими він сидів із друзями в автомобілі з вимкненим двигуном.

Пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому він не відмовлявся від проходження такого огляду спростовується даними відеозапису, на якому відображено, що співробітники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній проігнорував всі їх пропозиції. 

Що стосується мотивів ОСОБА_1 та захисника щодо факту складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , то дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 просто покинув місце події, не реагуючи на пропозицію співробітників поліції отримати копію протоколу.

Жодних доказів про порушення законодавства співробітниками поліції суду не надано. Внаслідок цього, у суду відсутні підстави сумніватися у законності дій співробітників поліції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Порушень вимог КУпАП, які б могли потягнути за собою визнання доказів недопустимими, судом не встановлено

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів достовірність зібраних у справі доказів.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на досліджені судом докази, наведені ОСОБА_1 та його захисником мотиви не заслуговують на увагу та розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. 

Суд звертає увагу, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статтей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 

До особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах санкції частиною першою статті 130 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 23, 40-1, 245, 280, частиною першою статті 130, частиною першою статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA488999980313030149000010001, код ЄДРПОУ 37955989, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Роз’яснити ОСОБА_1 що, згідно зі статтею 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п’ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п’ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений статтею 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА908999980313111256000026001, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя             Л.О. Капшук