Справа № 420/40165/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , яка полягає в ухиленні від повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої ним 02.06.2025 року з урахуванням додатково наданих ОСОБА_1 29.10.2025 року документів, та ухилення від повторного прийняття рішення по суті викладених вимог;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 року з врахуванням відомостей, які були надані ОСОБА_1 разом з його заявою від 29.10.2025 року;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що являється батьком 3-х неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим набув статусу особи яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 02.06.2025 року ним подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання відстрочки, однак станом на дату звернення до суду з первинним позовом ним так і не отримано рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. 60 Порядку №560. За результатом розгляду справи в суді відповідач надав рішення про відмову у наданні відстрочки посилаючи на недоведеність факту утримання 3-х дітей. Позивач звернувся із повторною заявою від 29.10.2025 року надавши відповідні докази, проте його заява залишилась без розгляду, жодної відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано не було.
Позивач зазначає, що відповідач протиправно ухиляється від розгляду заяви про надання відстрочки, відповідно до Порядку № 560.
Ухвалою суду від 08.12.2025 адміністративний позов залишено без руху, позивачу повідомлено про необхідність усунути недоліки шляхом надання до суду доказів на підтвердження обставин, викладених в адміністративному позові, засвідчених належним чином.
Ухвалою суду від 18.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що діючим порядком не передбачений повторний розгляд заяви про надання відстрочки із врахуванням додаткових відомостей, поданих військовозобов`язаним не разом із заявою, а пізніше. Також, на теперішній час не передбачена видача військовозобов`язаним довідок про відстрочку. На теперішній час згідно вимог пункту 58 Порядку №560 позивачу потрібно особисто прибути до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Косовська, б. 2Д) або будь-якого іншого Центру надання адміністративних послуг для подання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з документами, що підтверджують право на відстрочку, або копіями таких документів, засвідченими в установленому порядку, які зазначені у переліку згідно з додатком 5. Відтак, на теперішній час заява позивача від 02.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає повторному винесенню на розгляд ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вже була розглянута протоколом № 41 від 15.10.2025 р. і позивачу вже було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що в самому повідомленні від 16.10.2025 року за вих. № 130іБ/19886 про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 , на яке посилається у своєму відзиві відповідач, ним же самим чітко зазначене наступне: «Після усунення виявлених недоліків, які є підставою для відмови у наданні Вам відстрочки, Ви маєте право повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки згідно Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації... ». Також, і перший і другий раз ОСОБА_1 звертався з відповідними заявами до відповідача ще задовго до 01.11.2025 року і відповідні заяви були «отримані відповідачем також до 01.11.2025 року. Отже, якщо б відповідач своєчасно розглянув би заяву ОСОБА_1 , а ні саботував би її розгляд, здійснюючи таким чином протиправну бездіяльність, наявність якої до речі визнав суд в своєму первинному рішенні по справі №420/22595/25 між тими самими сторонами, та якщо б відповідач не застосовував би у своїх відповідях на заяви ОСОБА_1 надмірний формалізм, а відповідно до закону одразу надав би заявнику ОСОБА_1 відстрочку від призову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки той дійсно утримує своїх трьох неповнолітніх дітей, то останньому взагалі б не прийшлося звертатися до суду з відповідними позовами та витрачати на це купу зайвих грошей та свого часу лише для того, щоб доводити відповідачу і так очевидні речі, а саме: сам факт наявності у заявника обов`язку утримання трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується трьома свідоцтвами про народження цих дітей. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 .
02.06.2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву з додатками про надання йому відстрочки, право на яке передбачено п.3 ч.1 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року по справі № 420/22595/25, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 02.06.2025 року про надання йому відстрочки з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 року, та прийняти рішення за результатами її розгляду по суті викладених в заяві вимог.
ІНФОРМАЦІЯ_6 , на виконання рішення суду, ОСОБА_1 направлено повідомлення від 16.10.2025 року №ВОІБ/19886, в якому зазначено, що:
«На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 по справі №420/22595/25 Комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 (відокремленого відділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, розвідувального органу України) розглянуто Вашу заяву від 02.06.2025 та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абзацу (за наявності) - пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами).
Зa результатами розгляду повідомляємо, що протоколом від 15.10.2025 р. № 41 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні Вам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що Ви підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. 
Причини відмови:
Пункт 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює, що «не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці».
Додаток 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізацій, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (із змінами та доповненнями) передбачає наступний перелік необхідних документів для отримання відстрочки за п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»:
«свідоцтво про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та (або) рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовозобов`язаного (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності), та один з таких документів:
свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше);
рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні;
свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та документи, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (свідоцтво про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонувания особи, якщо зазначені мати, батько, діл, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання заяви про надання відстрочки».
До заяви про надання відстрочки згідно пункту 3 частини частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивачем долучено копії свідоцтв про народження:
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 (мати спільної дитини ОСОБА_3 ),
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 (мати двох спільних дітей ОСОБА_5 ),
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 (мати двох спільних дітей ОСОБА_5 ).
Водночас, Вами не було долучено до заяви копій одного із передбачених вищезазначеним Порядком документів щодо кожного з дітей:
свідоцтва про шлюб з матір`ю дітей;
рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком, що є військовозобов`язаним;
рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні.
Після усунення виявлених недоліків, які є підставою для відмови у наданні Вам відстрочки, Ви маєте право повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки згідно Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізацій, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (зі змінами)».
29.10.2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву, в якій зазначив:
«на виконання Вашого повідомлення за вихідним №13ОІБ/19886 від 16.10.2025 щодо усунення недоліків заяви від 02.06.2025 про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 3 частин 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для здійснення повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.06.2025 про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, прошу:
1. долучити до заяви ОСОБА_1 від 02.06.2025 копії наступних документів:
1) копію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2023 року про розірвання шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 по справі №522/7443/23, засвідчену мокрою печаткою Приморським районним судом м. Одеси;
2) нотаріально засвідчену копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 від 22.12.2023;
3) заяву ОСОБА_5 від 29.10.2025 на підтвердження її проживання з двома неповнолітніми дітьми разом з ОСОБА_1 та фактичного здійснення ним утримання двох неповнолітніх дітей, а також дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку, справжність підпису на якій нотаріально засвідчена;
4) копії банківських квитанцій на підтвердження надання регулярного утримання старшій доньці ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка проживає разом з матір`ю окремо від заявника 52 примірники на 13 сторінках (7 аркушах) на загальну суму 456 449 грн. 30 коп. 
5) відомості з Єдиного реєстру боржників від 28.10.2025 на підтвердження відсутності заборгованості у ОСОБА_1 зі сплати аліментів.
6) копію повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним №130Б/19886 від 16.10.2025 (для зручності пошуку).
2. Повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” з урахуванням додатково наданих документів та сповістити ОСОБА_1 про результат цього розгляду шляхом надіслання заявнику повідомлення на його адресу для листування, що вказана вище а саме: АДРЕСА_1 .
Вказана заява від 29.10.2025 року отримана ІНФОРМАЦІЯ_6 30.10.2025 року, що підтверджується відміткою у накладній на відправлення №R2067142.
Вважаючи бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , яка полягає в ухиленні від повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої ним 02.06.2025 року з урахуванням додатково наданих ОСОБА_1 29.10.2025 року документів, та ухилення від повторного прийняття рішення по суті викладених вимог, протиправною, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), який закріплює загальні засади проходження в Україні військової служби.
За вимогами ст. 1 Закону № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, у тому числі, проходження військової служби.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.
Згідно з ч.2 ст.2 Закону № 2232-ХІІ, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.
Приписами ч. 1-3, 5, 7, 10 ст.1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
У відповідності до ч.1, 3 ст.22 Закону №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Так, зокрема відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі - Порядок № 560).
Так, у відповідності до пунктів 56, 57 Порядку № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з п. 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (п. 59 Порядку № 560).
Відповідно до Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який є додатком 5 до Порядку №560, документи, що підтверджують право на відстрочку, за пунктом 3 частини першої статті 23 Закону є зокрема:
- свідоцтво про народження кожної дитини із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та (або) рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовозобов`язаного (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовозобов`язаного виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності), 
та один з таких документів:
свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше);
рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовозобов`язаним;
письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні;
свідоцтво про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та документи, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (свідоцтво про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;
рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; 
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; 
рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного за категорією стягнення (характером зобов`язання) “стягнення аліментів” з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання заяви про надання відстрочки.
Відповідно до п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Зі змісту зазначених правових приписів слідує, що до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 відноситься вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яке здійснюється на підставі особисто поданої заяви заявника та документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначених додатком 5 до Порядку №560.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 та додані до неї документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та протоколом від 15.10.2025 р. № 41 прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Отже, подання 29.10.2025 ОСОБА_1 заяви, до якої додано копії додаткових документів для повторного розгляду заяви від 02.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не є належним способом звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 з такою заявою та, відповідно, не породжує обов`язку її розгляду та прийняття будь-якого рішення.
При цьому, зазначення ІНФОРМАЦІЯ_6 у повідомленні від 16.10.2025 року №ВОІБ/19886 про те, що після усунення виявлених недоліків, які є підставою для відмови у наданні відстрочки, позивач має право повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки, не змінює визначений чинним законодавством України алгоритм звернення до комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу із заявою про надання відстрочки, визначений Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. 
Зазначаючи у повідомленні від 16.10.2025 року №ВОІБ/19886 «після усунення виявлених недоліків, які є підставою для відмови у наданні Вам відстрочки, Ви маєте право повторно звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки згідно Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізацій, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (зі змінами)», відповідачем лише доведено до відома заявника, ОСОБА_1 , його право повторне на звернення із заявою про надання відстрочки згідно Порядку № 560, під час якого слід врахувати недоліки, які зазначені в повідомленні та слугували підставою для відмови у наданні відстрочки, та, відповідно, не змінюють процедуру отримання відстрочки та не передбачають можливості відповідного центру комплектування та соціальної підтримки переглянути своє раніше прийняте рішення про відмову у наданні відстрочки, прийняте за результатами розгляду відповідної заяви та доданих до неї документів. 
З урахуванням встановлених обставин, зважаючи на недотримання позивачем приписів Порядку № 560 при зверненні до відповідача із заявою від 29.10.2025 року, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.06.2025 року з врахуванням відомостей, які були надані ОСОБА_1 разом з його заявою від 29.10.2025 року та зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що позов не підлягає задоволенню. 
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. 
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса:   АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя П.П.Марин

.